П Р О Т О К О Л   49

ОТ  ЗАСЕДАНИЕ НА КОМИСИЯ  “ПРОФЕСИОНАЛНА ЕТИКА И ПРЕВЕНЦИЯ НА КОРУПЦИЯТА”  ПРИ  ВСС, 
ПРОВЕДЕНО НА  10.12.2012г.

ПРИСЪСТВАТ:  Ясен Тодоров – председател и членовете: Даниела Костова – зам.-председател и членовете: Васил Петров, Галина Карагьозова, Галя Георгиева, Димитър Узунов, Мария Кузманова, Незабравка Стоева, Румен Боев  и Юлиана Колева. 

	 ПОКАНEНИ: Соня Найденова – представляващ ВСС и членовете на ВСС – Калин Калпакчиев, Камен Иванов и  Магдалена Лазарова. 

На заседанието присъстват и: Цветанка Тиганчева, старши юрисконсулт в дирекция „Правна”.

	Г-н Ясен Тодоров:
	Колеги, нашата комисия е натоварена с нелеката задача за първи път да  изслуша  предварително кандидати за длъжността главен прокурор на Република България. Доста погледи са вперени в нас и нашата дейност днес. 
	Дневният ред го има всеки от Вас. Първата точка е изслушване на тримата кандидати. Допълнително ще Ви докладвам материал за кандидата за член на Конституционния съд – Галя Гугушева и последното нещо, което ще Ви докладвам за срещата, която проведох с протестиращото долу лице в палатката. 
	Ще помоля да поканите тримата кандидати. 
Заповядайте госпожо Тонева, господин Цацаров и господин Сарафов.
Уважаеми кандидати за длъжността главен прокурор. Днес в Комисия „Професионална етика и превенция на корупцията” към ВСС ще бъдете изслушани, като ще Ви бъдат поставени редица въпроси от членове на комисията и такива, които са постъпили в съвета от различни лица или организации. Ще разполагате с достатъчно време да отговорите на тези въпроси и на следващото заседание на 17 декември комисията ще подложи на гласуване и ще приеме становища относно Вашите нравствени качества и дали отговаряте на изисквания за заемане на длъжността главен прокурор. 
Ще Ви кажа 2-3 неща, които касаят и тримата. Направих няколко справки, които са еднакви за тримата кандидати – запитвания до Инспектората на Висшия съдебен съвет, запитвания до Инспектората към Върховната касационна прокуратура, към Националната агенция по приходите, към Сметната палата и за съпрузите на г-жа Тонева и г-н Цацаров, съответно до Висшия адвокатски съвет и Софийска адвокатска колегия. Отговори не са постъпили само за Вашия съпруг. Предполагам, че всеки момент ще постъпят отговорите от Висшия адвокатски съвет и Софийска адвокатска колегия. От Нотариалната камара е постъпил отговор. Запитванията бяха дали срещу Вашите съпрузи е имало сигнали и дали са образувани и водени срещу тях дисциплинарни производства, респ. налагани ли са дисциплинарни наказания. 
От Инспектората към Висшия съдебен съвет дойдоха отговори, че срещу нито един от тримата кандидати няма сигнали. Един сигнал е имало във Върховна касационна прокуратура срещу кандидата Борислав Сарафов. Там преписката е прекратена. При изслушването ще му дадем думата да изясни за какво става въпрос. И тримата коректно сте попълвали своите декларации пред Сметната палата. Не са констатирани нарушения и ревизии не са правени нито на Вас, нито на Вашите съпрузи от Националната агенция по приходите. Правена е проверка във връзка с регистрирането по ДДС на нотариус Цацарова и за едно възстановяване на данък на г-н Сарафов. Няма констатирани никакви нарушения. Това са общите справки, които сме направили за всеки един от Вас. Няма нищо притеснително по тях. Ще бъдете изслушани поотделно. Към всеки ще бъдат зададени, както видяхте, въпроси, които са общи. Ще има специфични въпроси към отделните кандидати.
По какъв ред ще бъдете изслушани? Това не сме го коментирали. Моето предложение е да дадем възможност първо на дамата. Тя е една сред тримата кандидати. Ако другите са съгласни? Членовете на Комисията ако имат някакво друго становище, да го кажат, но това е моето предложение. Първо да изслушаме госпожа Тонева. По времето, когато ще се изслушва единият кандидат, другите двама ще бъдат навън. 
Ще помоля г-н Цацаров  и г-н Сарафов да изчакат. 
Госпожо Тонева, в петък се свързах и с тримата кандидати. Горе-долу казах на всеки един от Вас в каква насока са въпросите към него, за да може, ако се налага, да имате някаква предварителна подготовка, да представите документи. Тогава Ви казах, че към Вас ще има основно един въпрос, който витае в публичното пространство – това е случаят с прокурор Стойчо Ненков за оттегления му протест по делото САПАРД  и за разнопосочни мнения, които се появиха в тази насока. Трябва да Ви уведомя, че ще се наложи с Вас да се видим сигурно още веднъж в качеството Ви на свидетел по дисциплинарно производство срещу прокурор Ненков, защото такова беше образувано в четвъртък и на случайния принцип беше определен дисциплинарен състав, в който  като членове влизаме аз, г-жа Даниела Костова - зам.-председател на тази комисия и г-жа Милка Итова. 
Това ще е единият въпрос, който ще Ви бъде предоставен. 
Постъпиха въпроси от център на НПО в Разград – проект “Правосъдие близо до хората”. Те са Ви на разположение, на разположение са и на членовете на комисията. Те са общи за Вас и за г-н Цацаров. Ще ги изчета.
Също така са постъпили въпроси и от “България на гражданите”. 

Г-жа Галина Тонева: Дали това изслушване включва и общо въпроси, които касаят концепция, защото голяма част от тях са такива? На “България на гражданите”, доколкото съм видяла, също са от този тип.
Мисълта ми е, че те касаят общото виждане за развитието на прокуратурата. 

Г-н Ясен Тодоров: Не, не. По темата “Етично поведение и конфликт на интереси”. Ще ги изчета въпросите един по един и ще Ви дам възможност да изкажете своето становище по тях. 
Първият въпрос – каква е Вашата позиция и одобрявате ли съдии и прокурори да членуват в тайни общества – масонски ложи, рицарски ордени; да ходят на ловни излети /лов и риболов/ с политици и бизнесмени със съмнителна репутация?
Следващият въпрос – по време на гражданското наблюдения на съдилища в различни градове установихме, че съдии и прокурори не посочват конкретните размери на банковите кредити/заеми в декларациите си по ЗПУКИ. Какво е необходимо да се направи, за да се насърчи положителна практика по този важен въпрос? 
Според Вас, приемливо ли е магистрати да получават значителни дарения със съмнителен произход или кредити от децата си или частни фирми? 
Как бихте коментирала концепцията на семейства и роднини в съдебната система, синдрома “семейно правосъдие” или български модел “майка – съдия, баща – прокурор, дете – адвокат, брат – нотариус”?
Според Вас, влияе ли “семейното правосъдие” на резултатите от съдебните решения? Моля, обосновете отговора си!
Вие приемате ли за допустимо магистрати, които са съпрузи, да работят в един съдебен район /на районно, окръжно, апелативно и върховно ниво/ и да се явяват по съдебни дела? 
Какво е отношението Ви към употребата на алкохолни напитки в работно време? Как бихте коментирали становището на Комисията по професионална етика на ВСС в предишния й състав “Употребата на алкохолни напитки в минимални количества не прави магистратът негоден да изпълнява служебните си задължения?”
Моля, по реда на въпросите. Всичко се стенографира и записва, ще бъде изготвен протокол за заседанието. Нищо няма да бъде пропуснато в протокола.

Г-жа Тонева: Уважаеми членове на Комисията по професионална етика и превенция на корупцията, уважаеми членове на Висшия съдебен съвет, считам, че е изключително полезно това заседание, защото действително има възможност да станат ясни всички въпроси, които биха били поставени за личните и професионални етични качества на кандидатите за главен прокурор, за да могат впоследствие на публичните изслушвания да бъдат оценени правилно техните позиции. Ще се опитам съвсем накратко да отговарям на тези въпроси.
Какво е отношението ми към членуването в тайни общества, масонски ложи, рицарски ордени? Този въпрос все повече като че ли се поставя от обществото, защото от опита ми в процеса на тази процедура за избор на главен прокурор и от различните медийни изяви, които имат не само ние като кандидати, но и всички политици и други граждани, които ние питаме, ни поставят този въпрос. Лично аз смятам, че като няма законова забрана за такова участие на магистрати в такъв тип общества, то не би могло и да се поставя под съмнение тяхната годност да изпълняват служебните си задължения. По-скоро въпросът е морално-етичен и споделям идеята, че ако трябва да се забрани членуване в масонски ложи или рицарски ордени, то тогава наистина на същото основание би трябвало да се забрани и членуването в ловни дружинки и всякакви други форми на сдружения. Може би единственото, което прави малко по-притеснително за хората въобще членството в масонски ложи и други тайни елитарни общества е точно това, че са тайни. Може би ако има по-голяма публичност, ако има възможност да се разбере кой с кого членува в конкретното сдружение, от там нататък да бъде ясно в какви взаимоотношения са тези хора в цивилния си живот, то тогава ще спрат и всякакви такива съмнения по отношение на членуването във всякакви такива сдружения. Мисля, че в този смисъл съвсем скоро имах възможността в едно телевизионно предаване да получа малко по-голяма информация, защото си признавам, че не съм в детайли запозната с правилата на тези организации. В САЩ например тези ложи са публични, там очевидно няма притеснения за гражданите за това, че техни представители във висши органи на управлението на държавата са членове именно на такива общества, още повече, че те действително са едни общества, създадени с благодородни цели. Това е всъщност моят отговор. Единственото притеснение е това, че тези общества са тайни.
Колкото до мен, мога да заявя категорично, че аз никога не съм принадлежала към такива общества. Съвсем честно си признавам, че съвсем доскоро не знаех, че има масонски ложи с жени-членове. Дори съм го заявявала публично, което  говори за мое невежество и си го признавам пред Вас. 

Г-н Тодоров: Добре, благодаря Ви. По втория въпрос – да посочим конкретните размери на банковите кредити.

Г-жа Тонева: Не зная точно как ние бихме могли да контролираме, има орган, специална комисия, която трябва да следи за тези проблеми и съответно да сигнализира на лицата, които са допуснали такъв пропуск, за да може да бъде отстранен или евентуално да се налагат някакви административни санкции. Не бих могла да кажа нещо по-различно от това, което законът предвижда в тази посока.

Г-н Тодоров : Следващият въпрос е изключително актуален.

Г-жа Тонева: Да, този въпрос съвсем прозрачно сочи причините за задаването му. Какво да Ви кажа, аз не бих толерирала получаване на съмнителни дарения. Какво значи съмнително е все пак въпрос на установяване при конкретни проверки, така че да се каже, без конкретна яснота за една сделка, че е съмнителна означава да хвърлим някакво обвинение към страните по тази сделка в публичното пространство. Ако действително има нещо съмнително, то трябва да се провери много внимателно и след това вече да се предприемат конкретните мерки, които предвижда законът. Ако е симулативна сделка да се предприемат конкретните мерки по гражданското правораздаване, ако се касае за някакви съмнения за извършени някакъв вид престъпления да се предприемат мерки съответно по наказателното правораздаване. В този смисъл смятам, че не трябва с лека ръка да бъдат обвинявани хората в тяхното ежедневие. 

Г-н Тодоров: Следващите няколко въпроса са горе-долу с еднакъв предмет. За семейното правосъдие -  най-общо. Това са следващите три въпроса. 

Г-жа Тонева: Въпросът за семейното правосъдие ме касае доста отдавна. 

Г-н Тодоров: То касае Вас, след като Вашият съпруг е адвокат.

Г-жа Тонева: Спомням си, че от повече от 15 години обсъждам тези хипотези дали е допустимо двама съпрузи да работят в една и съща сфера, в рамките на един район. Имаше много дискусии. Мисля, че законодателството дава достатъчно силни гаранции, че в случаите когато близки роднини работят в една и съща система, те не могат да влияят по никакъв начин върху правилното правораздаване. На първо място е невъзможно те да участват в едно и също производство, независимо гражданско, наказателно, административно и т.н., защото самият закон дава тази гаранция.
На второ място, не би могло да се допусне дискриминация по отношение на който и да е гражданин на тази държава, заради това, че единият от съпрузите упражнява една професия, на другия да бъде забранено, защото това си е пряка дискриминация. 
На трето място, не звучи сериозно да бъдат разделяни съпрузите да живеят в различни съдебни райони, за да предотвратяват някакви хипотетични влияния. Нещо повече, не виждам как би могло това да се случи с магистратите от върховните съдебни инстанции – във Върховен касационен съд, във Върховен административен съд, във Върховните касационна и административна прокуратури, така че всичко е въпрос на коректно упражняване на професията от страна на всеки един от тези близки роднини, защото спокойно бих казала, че има хипотези, при които без сключен брак хора живеят на семейни начала. Те са също толкова обвързани, но законът не пречи да участват в едно и също производство. Така че всичко в голяма степен се гарантира от личните морални качества на магистратите. Аз нямам притеснения от факта, че моят съпруг е адвокат и че си упражнява своята професия на територията на цялата страна, където, разбира се, има клиенти. Никога не е бил повод за каквото и да било вмешателство от негова страна по моя работа. По-скоро даже бих казала, че моята позиция в значителна степен го ограничава във възможностите ефективно да упражнява професията си по конкретни производства, където очевидно не би било нито морално, нито етично да бъде адвокат.
Смятам, че този въпрос е принципно добре уреден от законодателството и не създава сериозни притеснения. При конкретно възникнали хипотези, където такова вмешателство се констатира, също биха могли да бъдат предприемани надлежни мерки по отношение на магистратите, които са си позволили да нарушат морално-етичните правила. 

Г-н Тодоров: Добре, благодаря Ви. Остана последният въпрос за употребата на алкохол в работно време. 

Г-жа Галя Карагьозова: Преди да преминем към следващия въпрос, един уточняващ въпрос. Вашият съпруг какви дела преимуществено гледа – граждански, наказателни или всякакви? Търговски?

Г-жа Тонева: Моят съпруг е бивш прокурор, бивш съдия по наказателни дела, т.е. неговата професионална кариера е била обвързана по-скоро с наказателното правораздаване. Предимно по такива дела се явява. Разбира се, участва по административно-наказателни, по граждански, когато има такива ситуации. Като казвам по граждански, имам предвид примерно по искове за обезщетения за вреди. Осъзнавам отговорността, ко ято поемам в случая. Аз и моето семейство ясно сме си дали сметка за това и ограниченията, които ще търпи той оттук нататък, ако аз, все пак, бъда избрана за главен прокурор. Значително ще бъде ограничено неговото присъствие в наказателното правораздаване. 

Г-жа Стоева: Преди да преминем към следващите въпроси, госпожо Тонева, имам една молба към Вас – да ми кажете кои, според Вас, са лица със съмнителна репутация, политици и бизнесмени със съмнителна репутация? Може ли някаква характеристика или нещо в тази посока да кажете?

Г-жа тонева: Това е нещо от типа на тези етикети, които могат да се лепнат на всеки един гражданин. Това по-скоро ми звучи като тип медийно определение за дадени хора. Във всички случаи сме наясно, че когато се говори за хора от организираната престъпност, които са ни били известни като участници в някакви сдружения на такава основа очевидно, че контакт със Златко баретата примерно, колкото и некоректно да звучи от моя страна да цитирам имена, не би бил подходящ за никой от магистратите. Не мога да дам точно определение за лице със съмнителна репутация.
Така както е зададен въпросът, бих казала, че контактът с политици едва ли не вече е опасен, защото те в един момент са добри, а в следващия стават съмнителни и т.н. Въпрос на оценка на една част от обществото спрямо друга. 

Г-н Тодоров: Нещо допълнително? 
Последният въпрос  само – за алкохола. Да изясним Вашето становище. 

Г-жа Тонева: Принципно не бих могла да подкрепя употребата на алкохол в работно време, защото колкото и да е устойчив един организъм, знаете, че всеки човек поема различно количество и оценката минимално на предходната комисия не знам точно как е дадена. Смятам, че не е редно в работно време. След работно време всеки може сам да си организира времето. Разбира се, пак в рамките на правилата и морала.

Г-н Тодоров: Благодаря Ви. Преди да преминем към следващите въпроси, само да отбележа, че освен членовете на Комисията по професионална етика и превенция на корупцията, които са 10, на заседанието присъстват още четирима членове на Висшия съдебен съвет. Те имат право на това нещо, съгласно вътрешните правила. Това са г-жа Соня Найденова, г-жа Магдалена Лазарова, г-н Калин Калпакчиев и г-н Камен Иванов, които са проявили интерес за изслушване на кандидатите и за нас е удоволствие да присъстват на заседанието ни. 

Г-жа Юлиана Колева: Може ли един по-общ въпрос? Вземам повод от тези квалификации – контакти със съмнителни политици или бизнесмени. В тази посока бих искала да задам въпроса по друг начин – смятате ли, че професията на магистрата, бил то съдия или прокурор, налага в някаква степен ограничения в неговите контакти – лични и обществени? 

Г-жа Тонева: Естествено, че предполага ограничение, защото най-малкото има ситуации, в които участието по определени дела изключва възможността да се контактува със страните по тях. Говоря за съдиите в случая. 
Що се отнася до прокурорите те в такава хипотеза са принудени да контактуват с тези граждани. Ограничения съществуват. Това е т.нар. хигиена на общуването, което всеки един магистрат си налага. Малко или много ние, в продължение на 26-27 години го правим това, така че бих казала да, налагат се ограничения.

Г-н Тодоров: Бих искал да се върна към този въпрос, който Ви споменах и в петък, защото това е единственият въпрос, който касае в публичното пространство Вас. Тук са г-жа Лазарова и г-н Калпакчиев, хора, които са някакви участници в този наказателен процес. Както каза 
г-н Иванов и той се е произнасял преди време по него. 
Ще Ви помоля най-кратко да изясните какво се случи, какви бяха отношенията Ви с прокурор Ненков, всъщност най-важен е моментът кога Вие и прокурорите от ВКП, ще кажете кои са те, са разбрали, че той е оттеглил протеста и кого уведомихте за това, защото аз бях свидетел по телевизията той казва едно, Вие казвате – не е вярно. Просто Вашата гледна точка.

Г-жа Тонева: Моята гледна точка е подкрепена с факти. Вече много пъти я разказах, затова мисля, че тук чисто професионално трябва да изнеса фактите. Колегата Ненков е бил... Първо искам да уточня пред Вас, че делото САПАРД аз не съм наблюдавала никога. Просто не ми се е случвало да работя по него. В момента, в който трябваше по някакъв начин да стана съпричастна на движението по него, беше след постановяване на присъдата от съдия Калпакчиев. Тогава г-н Велчев ме помоли да създам организация за анализ на съдебните актове по двете дела, защото първото с обвинението за документна измама беше отменено. Присъдата беше отменена и делото беше върнато за ново разглеждане на прокуратурата, а второто от момента, в който се постанови оправдателната присъда вече създаваше нова ситуация по движението на двете дела. Тогава, след като изчакахме да бъдат изготвени мотивите по присъдата, моята роля беше да събера екипа от прокурори, които са работили по двете дела, да направим анализ на двата съдебни акта и да видим какви констатации има по тях, какви процесуални нарушения са установени и съответно на базата на тяхното съдържание да подготвим бъдещата си стратегията за по-добро движение на делата. Събрахме екипа от наблюдаващите прокурори по двете дела, които са работили от 2006 г. от образуването на делото, то тогава е било едно. Следователите, прокурорите от специализирания отдел във Върховната касационна прокуратура по противодействие на измами с фондове на Европейския съюз и звеното, което е в Градска прокуратура, начело с прокурор Джамбазов. На това съвещание, което направихме стигнахме до констатациите, че с оглед и новите доказателства, които са събрани в съдебната фаза по двете дела, новите експертизи, новите свидетели,  единственото правилно по-нататъшно движение на делото е да се атакува присъдата с искане тя да бъде отменена и делото върнато за ново разглеждане. Съответно нашата крайна цел беше то да се върне отново в прокуратурата, за да могат двете производства да бъдат обединени в едно, след което новата идея, която формирахме беше, че за да може да приключи успешно като цяло делото е необходимо да направим постъпки до германските ни колеги, за да направим съвместен екип за разследване, в който като привлечени страни трябваше да участват ОЛАФ и ЕВРОДЖЪСТ, за което имахме ясна подкрепа и на експертите на ОЛАФ, които също бяха на посещение през този период в България. С тях дискутирахме въпроса, така че имаше подготвена стратегия за по-нататъшното успешно приключване на делото. Единственото, което трябваше да бъде извършено в този период беше подготвянето на допълнителните писмени изложения към протеста, който прокурор Лазарова вече беше депозирала пред Софийския апелативен съд по това дело. И понеже всички знаете, че тя беше вече напуснала прокуратурата, за да встъпи във Висшия съдебен съвет, се наложи да бъде определен друг прокурор, който да изпълни това задължение. Разпределението е направено в Софийска апелативна прокуратура. Там е определен прокурорът Стойчо Ненков. Как точно е станало разпределението по случайния принцип може да бъде установено и в дисциплинарното производство, и в наказателното, което е в движение. 
Прокурор Ненков е разполагал реално с 4 дни, за да подготви тези допълнителни писмени изложения. Знаете колко е сложно делото и също така, че той до този момент също никога не е работил по това дело, т.е. той не е бил част от екипа, който е работил в продължение на шест години и не е бил запознат по никакъв начин с неговото движение, с доказателствения материал и т.н., което е предполагало необходимостта от по-задълбочено сериозно проучване.
Лично аз смятам, че прокурор Ненков е допуснал една съществена професионална грешка и тя се изразява в това, че той не потърси съдействието на екипа от прокурори, който е работил през всичките тези години по делото и много добре го познава. Нещо повече, той е бил поканен, аз не съм участвала на това съвещание, 3 дни преди крайния срок, т.е. на 8 октомври, ако не ме лъже паметта, е бил поканен от колегите от ВКП, които са надзорни по нашите вътрешни правила по това дело, т.е. те са част от екипа, който се състои от наблюдаващ прокурор, прокурор от въззивния съд, прокурори от ВКП, които в продължение на тези шест години винаги са били в течение какво се е случвало по делото. Прокурорът от Върховна касационна прокуратура Ваня Несторова е завеждаща специализирания сектор за противодействие пране на пари и прокурор Петя Маринова, която от съдебния отдел е наблюдавала делото, на която предстоеше да участва в съдебното заседание пред Върховния касационен съд, когато делото делото стигне там, както и завеждащият сектор “Наказателно-съдебен” колегата Михайлова са били в течение какво се е случвало на това съвещание. Зная, че тогава те са му изложили основните съображения, които ние имахме, т.е. в допълнителните писмени изложения да бъде наблегнато основно на процесуални нарушения, които са допуснати и искането да бъде върнато за ново разглеждане, което да бъде плюс основните съображения, които беше изложила прокурор Лазарова. 
На това съвещание на 8 октомври прокурор Ненков много старателно е водил записки, това споделиха колегите. Не е казал нито една дума по повод негово собствено друго виждане за движение на делото, така че не е имало и повод да се обсъжда друго развитие, след което на 11, последния ден от срока, пожелахме аз заедно с прокурорите Маринова и Несторова да прегледаме проект на съдържанието на протеста, на допълнителните изложения, за да можем все пак да видим дали е включено това, което основно се иска. Прокурор Ненков беше потърсен от нас някъде в ранния следобед, след което той каза, че ще дойде в по-късен час. Дойде някъде около, сега ще Ви излъжа, ако кажа съвсем точен час, някъде около 4 часа след обяд. Разбирате, че времето е изключително кратко, за да се направи каквото и да било по съдържанието. Аз не съм стояла с прокурор Ненков на 4 очи, не съм коментирала друго виждане по движението на делото, освен връщането му за ново разглеждане. Единственият спор, който възникна между нас в този момент беше дали можем да искаме то да се върне на прокуратурата, както той беше отразил в текста или не, защото съгласно сега действащият НПК такава възможност Върховният касационен съд няма, т.е. той може единствено да го върне на първоинстанционния съд. Това беше единственият спор. От там нататък поради необходимостта все пак да се коригира съдържанието поисках лично аз, чрез моята секретарка, звъняхме в Апелативна прокуратура, защото той не носеше текста в електронен вариант, който може да бъде обработван. На два пъти правихме опити да поискаме от Апелативна прокуратура да ни изпратят текста. Получи се след 4 часа, в доста късен час вече. Тъй като имаше нужда да се правят много корекции прокурор Маринова и прокурор Несторова, заедно с прокурор Ненков се преместиха в кабинета на прокурор Маринова, където на нейния компютър да може по-бързо и по-лесно да се направят корекциите. След което, вече след изтичане на работното време, те ми се обадиха и казаха, че той е отказал да възприеме корекциите, които те са правили по текста. В същото време в рамките на нашата проверка и по наказателното производство, което в момента се движи, разбрахме категорично, че текстът по това допълнително изложение е депозиран в Софийския апелативен съд в периода преди 15.30 ч., защото в 15.37 ч., ако пак не ме лъже паметта, той е въведен в електронната система на Софийския апелативен съд.
По данни от деловодството на съда този документ е бил занесен от куриер на Софийска апелативна прокуратура в интервала между 13.30-14.30 ч. Това е обичайното време, в което куриерът от Апелативна прокуратура ходи да депозира пощата. Това са фактите по случая САПАРД.
Това беше и причината, поради която в крайна сметка се образува наказателното дело, защото ние решихме, че единствено със способите на НПК могат да се съберат ясни и точни доказателства за това какво се е случило и евентуално след това вече може да се направи преценка дали има умишлено препятстване на правосъдието или се дължи на някакви други фактори, не мога да кажа от сега, защото не е правилно. Делото е висящо и не бих искала да се намесвам по него. 

Г-н Боев: Като прокурор и работеща в наказателната сфера толкова години, смятате ли, че въпросният колега за тези 4 дена, с които е разполагал, когато му е разпоредено това дело, е имал възможност да се запознае задълбочено с фактите и доказателствата по него? Нямам и аз представа от обема. Доколкото Вие имате г-жо Тонева? 

Г-жа Тонева: Съдейки по моите възможности, за реално и ефективно запознаване с доказателствен материал и сериозен анализ на същия с оглед това, което се очаква от мен, считам, че 4 дни не са достатъчни, за да се формира такова вътрешно убеждение тотално различно от всички останали колеги, които в продължение на шест години са работили по него. Още повече, че колегата Ненков в този период е имал и други ангажименти и не се е занимавал само с четене на делото, така че това е моята оценка от гледна точка на моите възможности.

Г-н Боев: Доколкото разбирам, не съм навлязъл във фактологията, той все пак е внесъл някакъв протест? 

 Г-жа Тонева: Протестът е внесен от г-жа Лазарова веднага след като се обявява присъдата, защото тя е била наясно, че няма да бъде по-нататък в Апелативна прокуратура и за запазване на срока е внесла т.нар. бланков протест. 

Г-н Боев: Но той какво внася като протест?

Г-жа Тонева: Той внася допълнителните съображения, т.е. практически мотивите към протеста.

Г-н Боев: Тези мотиви, извън това, което е оттеглил, защото в публичното пространство е оттеглил за двама души, основните обвиняеми. 

Г-жа Тонева: Аз имам малко по-различен прочит на този текст в допълнителното изложение.

Г-н Боев: Става въпрос били ли са в състояние да предизвикат реакция неговите съображения, само неговите от страна на Върховния съд довеждайки отново до връщане на делото за ново разглеждане, независимо на коя инстанция.

Г-жа Тонева: След като вече се запознахме с това, което е постъпило в съда се оказа, че практически това, което той е изложил в протеста няма стойност ефективно да предизвика отмяна на присъдата. Това е моето обяснение впоследствие,  защо той е отказал да възприема корекциите, които колегите са внесли в този текст. Само че искам тук да споделя, ако е редно, разбира се, моя прочит на съдържанието на това допълнително изложение от гледна точка на годността му то да оттегли протеста. Аз считам, че той не е бил оттеглен, към момента, в който това се обяви, защото там наистина се съдържа едно изявление в тази посока от страна на прокурора, който го е изготвил, но то е адресирано до Върховния касационен съд, а не до Софийския апелативен съд. Така че към този момент то фактически не е бил оттеглен и вероятно това бяха съображенията на колегите от ВКП, че в последствие те ще подготвят допълнителен текст, който има възможност до стигане на делото във Върховния касационен съд и преди даване на ход на самото дело да представят, като включително тогава те биха имали възможността да оттеглят това допълнително негово волеизявление. Само че това е моят прочит на съдържанието.
Съвсем различно би било, ако той беше адресирал текст до Софийския апелативен съд, в който да декларира, че оттегля протеста по отношение на тези две лица. Тогава самият Апелативен съд щеше да обяви присъдата за влязла в сила и да преустанови движението на делото по отношение на тези две лица. Така че това е моето становище. Не съм имала възможност да го изложа към момента, в който се е взело другото решение от ВКП, защото два дни бях в отпуска и точно тогава са били взети тези решения, т.е. така да се процедира с оттегляне на протеста изцяло. Аз все пак се солидаризирам с този ход, защото в крайна сметка сега той дава по-добри шансове за движение на делото по-нататък. 
Колкото до момента, в който аз съм разбрала, аз съм депозирала докладна записка до г-н Бойко Найденов, вече в ролята на и.ф. главен прокурор на Република България. Наложи ми се да подготвя срещата с експертите от Европейската комисия. Знаете, че преди две седмици бяха тук на посещение. Едната от темите, която трябваше да бъде обсъждана в нашата среща с тях беше именно делото Марио Николов. Затова се наложи да поискам справка и от съда докъде е стигнало движението, защото разбрахме, че още не е във Върховния касационен съд, да видим какво точно е предприето от страна на прокуратурата, за да дадем най-пълна и подробна информация на експертите и тогава направихме тази констатация, за която аз съм уведомила надлежния орган с писмен документ и предложение, разбира се, какво да се прави по-нататък.

Г-н Тодоров: Т.е., ако правилно Ви разбирам, през изтичащия мандат на предишния главен прокурор г-н Велчев, той не е бил уведомен за това нещо. Така ли излиза?

Г-жа Тонева : Г-н Велчев не, конкретно за това не.

Г-н Тодоров: Защото мисля, че той в периода 11-30 октомври това не е било известно на главния прокурор.

Г-жа Това: Не е било известно, защото в този период не е имало никакво движение, делото си е било в Софийския апелативен съд и се е администрирало с размяната на книжа, така че никой не е бил в течение какво точно се е случило там. 

Г-жа Георгиева: Искам да попитам г-жа Тонева, след като е имало двама или трима прокурори от Върховната касационна прокуратура, които години наред са наблюдавали това дело, не считате ли, че по-добрият вариант за написване на мотивите към бланковия протест е било да бъде възложено на прокурорите от по-горната прокуратура  да извършат това, като имам предвид структурата на прокуратура, правомощията.  Става ясно от това, което ни казахте, че прокурор Ненков е имал на разположение 4 дни, за да изготви мотивите към този процес. Преди малко отговорихте на колегата Боев, че това е кратък срок. Не считате ли, че в тази насока е следвало по друг начин да организирате тази, така да го наречем, работна група, която наблюдава делото, за да не се стига до този изход?

Г-жа Тонева: Това, което мога да отговоря на този въпрос е свързано все пак и с правилата по НПК. Има прокуратура, която е компетентна и тя единствено може да предприеме тези действия. Нашата вътрешна организация допълва НПК, но не го подменя, така че ние сме направили необходимото да му се окаже съдействие. Тези колеги, както Ви обясних, са го канили и са разговаряли с него, като ясно са му посочили какво точно би трябвало да съдържат тези мотиви. Те обаче не могат да изземат от него това правомощие, ако той не декларира сам, че има друго виждане и по този начин се отведе от съответното производство. Той не е пожелал да бъде заместен от горната инстанция и по тази причина ние не бихме могли да изземем неговата компетентност, без да нарушим закона.

Г-жа Георгиева: И другият ми въпрос, който идва от Вашия отговор – колежката Лазарова, която е внесла бланковия протест, си знае, че от 26 септември ще встъпи като член на Висшия съдебен съвет. Не би ли могло по-рано от тези 4 дни да се организира работата по определяне на прокурор, който да напише мотивите?

Г-жа Тонева: Мисля, че този въпрос трябва да го зададете на апелативния прокурор на Софийска апелативна прокуратура. Все пак не се вмесваме в ежедневната организация на работата.

Г-жа Георгиева: Но все пак Вие ги контролирате? В този смисъл нещо направили ли сте?

Г-жа Тонева: Когато е било необходимо сме ги проконтролирали и по правилата, които съществуват, но не сме имали и за минута сигнал, че има проблеми. Единственото, което е направено, мисля, че г-н Велчев го беше обявил дори и публично, че в този период, след като се е разбрало, че прокурор Ненков има малко време да подготви протеста, независимо от това, че в самия протокол за разпределение е записано, че всички останали са в съдебни заседания, само той е свободен, се оказало, че и той е в съдебно заседание и се е наложило да бъде допълнително освобождаван от други ангажименти лично от главния прокурор. Мисля, че това го декларира, може и Вие да попитате, но това е създадената организация. На този етап информация за времето, с което разполага г-н Ненков и ситуацията около неговите ангажименти е била докладвана лично на главния прокурор към онзи период и той е взел решението, което е могъл. 

Г-жа Георгиева: Имам предвид, че Несторова и Маринова като прокурори от ВКП така или иначе ежедневно би трябвало на такова значимо дело да обръщат внимание и да го следят и когато се забавят някакви срокове и има опасност да се получи, както в случая, подмяна на прокурор от апелативни прокуратури, не би ли следвало тези двама прокурори да бъдат по-активни в наблюдението на делото?

Г-жа Тонева: Аз не виждам каква по-голяма активност биха могли те да проявят от това, което са направили. Те са го поканили и почти са му продиктували какво трябва да съдържа текста.
	
Г-жа Георгиева: Имам предвид по-рано да са определили прокурор, който да напише мотивите.

Г-жа Тонева: Ако няма сигнал от Апелативна прокуратура, че имат проблем с организацията си, ние няма как да следим всеки ден какво се случва кое дело на кой се разпределя. Проблемът е бил докладът на г-н Велчев. Той се е разпоредил г-н Ненков да бъде освободен от заседание, поканен от прокурорите от ВКП, които почти са му издиктували това, което трябва да съдържа протеста, а оттам нататък, че той не е пожелал да се съобрази с това е въпрос на негово лично поведение и оценка, която трябва да се даде на него.

Г-жа Георгиева: В този смисъл смятате ли, че организацията в Апелативната прокуратура страда от някакви недостатъци?

Г-н Тодоров: Колега Георгиева, това само че вече е въпрос, който би трябвало да зададете на съответния административен ръководител.

Г-жа Тонева: Мога само една дума да кажа, ако позволите, все пак апелативният прокурор г-н Илиев е сравнително също от скоро на този пост като административен ръководител. Допускам, че при него е имало проблем с организацията на работа, но аз не мога да дам тази оценка, защото не съм имала задължение, нито е в моя ресор наблюдаването координацията на тези прокуратури, администрирането и администрацията в прокуратурата е друг ресор. Проблемите се подават или до ресорния заместник-главен прокурор или до главния прокурор. Казах Ви, че в случая г-н Велчев е бил уведомен, за краткото време той е дал разпореждане какво да се прави. Аз не съм била уведомена, защото в този период не съм била никакво лице по делото САПАРД. 

Г-н Васил Петров: Казвате, че не е във Вашия ресор, но организацията или наблюдението на това дело? Въпросът ми е защо на Вас е възложено това дело – затова защото е в ресора Ви или такова решение е взел главният прокурор? 

Г-жа Тонева: Такова решение взе главният прокурор, по негова лична молба.

Г-жа Стоева: Съчувствам на г-жа Тонева за положението, в което се намира. То е доста изнервящо.  Ще Ви задам един въпрос, който ще задам и на другите двама кандидати за длъжността главен прокурор – съществува мнение, че има корупция в съдебната система. Съгласна ли сте с това мнение?

Г-жа Тонева: Не мога да кажа, че няма корупция в съдебната система и ако кажа такова нещо би било несериозно. Не мога обаче да кажа конкретни примери извън тези, които са констатирани и по които има образувани дела и които се разследват. Просто другото би било клюки, слухове, нещо, което мисля, че магистратите не можем да си позволяваме. 

Г-н Тадоров: Колеги, приключихме ли с въпросите? 
Благодаря Ви, г-жо Тонева, един час Ви измъчихме. Приятен ден.

Г-жа Тонева: Благодаря, че ме изтърпяхте. Аз съм малко по-многословна. Лек ден Ви пожелавам.

Изслушване на Борислав Сарафов:
	
	Г-н Тодоров:  Господин Сарафов, по отношение на Вас има два конкретни въпроса.
	Единият е сигнала, който е получен в Инспектората към ВКП и съдържа твърдения от страна на Димитър Кацаров, свидетел по досъдебно производство  173/2008 г. на НСлС, че същият в качеството си свидетел по това досъдебно производство, това е процесът по т.н. братя Галеви е бил подложен на психологически натиск от страна на прокурор Сарафов, който го убеждавал да каже истината по делото, предупреждавайки го, че   затаяването на истината  е лъжесвидетелстване. Извършена е проверка от прокурор Владимирова при ВКП, която е констатирала, че разпитът на свидетеля в качеството му свидетел по досъдебното производство е проведено от наблюдаващия прокурор Бисер Киров от СГП, в присъствието на наблюдаващия прокурор от ВКП – Борислав Сарафов, като по време на разпита спрямо Кацаров не е оказван натиск с цел манипулиране на показанията му и преписката във ВКП е прекратена. Какво може да кажете по този сигнал?

Г-н Сарафов: Ако ми позволите по този сигнал ще се върна малко по-назад. През цялото си време на моята професионална кариера – вече 18 години – съм работил основно по дела срещу организираната престъпност. Докато срещу хора от организираната престъпност ние разполагаме само със средствата на закона и процедурите и правния инструментариум, които ни дава НПК, лицата от организираната престъпност разполагат с неограничен арсенал от „въоръжение” срещу нас. Те могат да заплашват, могат да подкупват, могат да използват абсолютно всичко, което им позволяват финансовите средства и възможности, и тяхното въображение. Аз съм твърдо убеден, че и настоящия случай е такъв. Свидетелят Димитър Кацаров е бил съдружник на единия от свидетелите по делото – Стоян Терзийски – мисля, че се казваше. Това са именно хората, които са държали едната от дискотеките в гр. Дупница и които са били задължени да плащат така наречената и добила граждансвеност  - такса спокойствие, т.е. това е своего рода изнудване, което те са били длъжни да плащат месечна лепта на братя Галеви. По отношение на този диспозитив има  влязла в сила  осъдителна присъда, потвърдена от ВКС. Така, че доколкото това е наистина така като фактическа обстановка мисля, че не подлежи на съмнение. По отношение на самия свидетел, дали са използвани незаконни методи и средства, за да каже истината, аз мисля, че едно предупреждение, че казването на истината, предупреждението така както е в самата бланка на протокола за разпит, че свидетелят е длъжен да каже истината и затаяването на истина  е лъжесвидетелстване, това в никакъв случай не бих казал, че е някакъв психологически тормоз. Напротив органите на разследването и досъдебното производство са длъжни да предупредят свидетеля за неговата отговорност. Аз не мисля какво би могло да се каже повече  по този случай, още повече че наистина е направена пълна проверка от Инспектората на ВКП и нарушения не са установени. Както казах, аз съм дълбоко убеден, че това е един случай, в който свидетелят е заставен по един или друг начин от обвиняемите, впоследствие подсъдими, понастоящем вече осъдени и в неизвестност да компрометират органите на разследването, органите на досъдебното производство, като по някакъв начин с всички методи и средства искат да компрометират начина на събиране на доказателства и начина на действие на органите по разследването. Всъщност, аз за 18 години, от както работя по такива дела си знам, че има само един сигнал, защото такива биха могли да бъдат и повече.

Г-н Тодоров: Благодаря господин Сарафов. Във връзка с отговора на господин Сарафов, някакви допълнителни въпроси. Няма.
Вторият въпрос, който ще Ви задам е. В медийното пространство излезе информация за Ваши родствени връзки с депутата от ГЕРБ – Светлин Танчев. Въпросът ми е вярно ли е, че съществува такова родство и това по някакъв начин влияе ли на Вашата професионална кариера и създава ли някакви зависимости между Вас?

 Г-н Сарафов: Благодаря господин председател. На първо място искам да потвърдя, че с народния представител Светлин Танчев сме първи братовчеди. Моята майка и неговата майка са сестри. Искам да кажа, че той е  10 години по-малък от мен и със сигурност не е повлиял по никакъв начин на моята кариера, както до сега, така и за напред. Не е повлиял и не би могъл да повлияе. Това е така, тъй като той 12 години, ако не и повече беше извън страната. Той завърши средното си и висшето си образование в Съединените американски щати. След това работи в Министерство на финансите като експерт и впоследствие стана народен представител от политическа партия ГЕРБ. Той се развива в съвсем друга сфера и област на живота. Той е икономист по професия и нямаме никакви допирни точки, освен чисто роднинската си връзка. Аз не крия, че сме братовчеди, не крия, че сме в едни много добри, чудесни отношения. Това е съвсем нормално и логично. Аз съм убеден, че той е непознато име за почти всички от Вас, с изключение на тази публикация. Така, че вие най-добре знаете, че той по никакъв начин не е повлиял и не би могъл да повлияе, нито на номинацията, нито впоследствие на каквото и да е гласуване. 

Г-н Тодоров: Благодаря Ви за отговора. Допълнения към въпроса? Колеги ще си позволя въпросите, които зададохме на госпожа Галя Тонева, които ще зададем и на господин Цацаров и бяха адресирани до тях от Центъра на НПО – Разград, въпреки, че не са адресирани конкретно към господин Сарафов, да му ги зададем и на него, защото те са общи и мисля, че се отнасят до проблематика, по която трябва да вземе отношение всеки от кандидатите. 
1. Каква е Вашата позиция и одобрявате ли съдии и прокурори да членуват в тайни общества - масонски ложи, рицарски ордени; да ходят на лов и риболов с политици и бизнесмени със съмнителна репутация? 
2.  По време на гражданското наблюдение на съдилища в различни градове установихме, че съдии и прокурори не посочват конкретни размери на банковите кредити/ заеми в декларациите по ЗПУКИ. Какво е необходимо да се направи, за да се насърчи положителна практика по този важен въпрос?
3. Според Вас, приемливо ли е магистрати да получават значителни дарения със съмнителен произход или кредити от децата си или частни фирми?
4.  Как бихте коментирал концентрацията на семейства и роднини в съдебната система, синдрома „семейно правосъдие” или българския модел „майка – съдия, баща – прокурор, дете – адвокат, брат – нотариус”?
 Според Вас, влияе ли „семейното правосъдие” на резултата от съдебните решения? Моля, обосновете отговора си!
 Вие приемате ли за допустимо магистрати, които са съпрузи да работят в един съдебен район (районно, окръжно, апелативно и върховно ниво) и да се явяват по съдебни дела?  
5.  Какво е отношението Ви към употребата на алкохолни напитки в работно време? Как бихте коментирали становището на Комисията по професионална етика на ВСС в предишния й състав “Употребата на алкохолни напитки в минимални количества не прави магистратът негоден да изпълнява служебните си задължения?”

Преди да отговорите на въпросите, ще Ви помоля да кажете Вашата съпруга с какво се занимава, защото за съпрузите на другите двама кандидати знаем, че се занимават с право – единият е адвокат, другият е нотариус. 

 Г-н Сарафов: Благодаря Ви господин председател. Съпругата ми се казва Евгения Сарафова. Тя е икономист по професия. Завършила е УНСС  - София и работи в търговско дружество. По никакъв начин не мисля, че се пресичат нашите професионални пътища и съдби. Тя се развива в съвсем друга сфера и област на живота и професионалната кариера. 

По отношение на позицията ми - одобрявам или не дали съдии и прокурори да членуват в тайни общества. На първо място искам да кажа, че самият аз не членувам абсолютно никъде. Не членувам дори и в професионалното сдружение  на Асоциацията на прокурорите в България. Считам, че членуването в тайни общества, доколкото те са тайни, би могло да породи някакви съмнения. Виждам, че е доста чувствително изострено общественото мнение по този въпрос. По отношение на ходенето на излети и лов и риболов с политици и бизнесмени със съмнителна репутация, ако действително са със съмнителна репутация, то наистина не е удачно. Но принципно магистратите, независимо дали са съдии, прокурори или следователи не биха могли да бъдат ограничавани от участие в сдружения – например професионални, макар и аз самият да не членувам. Вън от съмнение е, че много от колегите участват и в съответни ловни дружинки, ходят и на риболов. Това е по този въпрос. Би могло да бъде компрометиращо, доколкото се ходи на излет, лов или риболов, с хора с наистина със съмнителна репутация, хора които имат висящи наказателни производства. В противен случа не намирам, че е укоримо.

 Г-н Тодоров: Кой би трябвало да се счита за бизнесмен със съмнителна репутация?

Г-н Сарафов: Съмнителната репутация -  със сигурност няма определение на термина „съмнителна репутация”. Според мен би трябвало да бъде хора, срещу които има висящи наказателни производства, хора които имат негативен обществен отзвук. Бизнесмени със съмнителна репутация биха могли да бъдат всички бизнесмени, които доскоро ги наричаха така наречените братя Галеви, които ходят с  кортежи от по три-четири-пет  джипа.
По втория въпрос. Моето мнение е категорично. Декларациите по закона трябва да бъдат коректно и точно попълнени. То има и такава графа – за размера на банковите кредити и заеми. Аз винаги съм я попълвал точно своята декларация. Носи се административна отговорност за не попълване на коректни данни.
 По третия въпрос: Действително господин председател е особено актуален с оглед кандидатурата на г-жа Гугушева за конституционен съдия. Със сигурност не е удачно магистрати да получават дарения със съмнителен произход. Особено зависи в какъв контекст и в каква ситуация. Биха могли да получават кредити от децата си, но всичко е въпрос на конкретна преценка и конкретен казус. Аз не бих могъл да взема становище към момента и по отношение на кандидатурата на г-жа Гугушева, доколкото аз самият преди да я предложа за заместник тя е имала коректно и не бих казал укоримо и каквото и да е служебно поведение. Не съм правил и някакъв финансов профил преди да я предложат. За мен тези неща са били неизвестни. По този казус аз с интерес ще изчакам решението на Комисията по професионална етика, след което ще преценявам каква е ситуацията и в зависимост от решението бих могъл да предложа евентуално освобождаването й от длъжност заместник-административен ръководител на Апелативната специализирана прокуратура. Ако няма нищо укоримо и Вие излезете със становище, че няма нищо укоримо в нейното поведение, нейните декларации и произхода на средствата, то не виждам какви негативи бих могъл да предприема спрямо нея. 
	По следващия въпрос – „семейно правосъдие”.  За мен този модел не е валиден. Съпругата ми работи в търговско дружество. Тя не юрист. Синът ми все още е ученик. Откровено казано въпросът е много деликатен. Ние със сигурност не бихме могли да забраним браковете или семейното съжителство на прокурор или съдия с адвокат. Много от  браковете се сключват още в Университета, когато хората следват заедно и впоследствие избират различни професионални поприща. Аз мисля, че няма проблем в т.н. „синдром”, ако това разбира се синдром „семейно правосъдие”, доколкото те биха могли да се развиват в различна област, още повече, че отводите съществуват, съществува инстанционен контрол. В тази връзка не считам това за невъзможно, не считам това за укоримо. 
	Моето отношение за употребата на алкохол в работно време е критично. Аз съм пълен въздържател – не пия  изобщо и не пуша изобщо.  За мен е недопустимо наистина магистрати да употребяват алкохол, след което да продължат да правораздават. 
 
	Г-жа Стоева: Съществува мнение, че има корупция в съдебната система. Споделяте ли това мнение?

	Г-н Сарафов: Да споделям това мнение. Корупция има навсякъде в обществото и  съдебната система не е изолирана част от обществото. В нея  работят българи, хора със своите пороци, със своите качества. Убеден съм, че има корупция в съдебната система. Въпросът е до каква степен ние самите можем да се борим – това е и наш ангажимент – това става и с административни мерки – да не се допуска възможността за корупция и по едно дело да има решения, които да оставят съмнение за това. 

	Г-жа Найденова: Господин Сарафов, какво е Вашето впечатление за самочувствието на българските магистрати, имайки предвид всички ограничения, които законодателството налага относно възможността те да извършват друга професионална дейност, имайки предвид всички завишени изисквания към тяхното морално-етично поведение, част от които виждания са заложени във въпросите, които  председателят на комисията преди малко Ви зададе. Как смятате - имат ли те нужното самочувствие?

	Г-н Сарафов: Аз мисля, че българският магистрат все пак има самочувствие, макар този въпрос да е особено актуален в момента, като виждаме как върху всеки, който бъде издигнат за ръководна длъжност фокусира върху себе си и много сериозни негативи, фокусира върху себе си много сериозни противоречиви становища. Според мен все пак българският магистрат има самочувствие и не би следвало да бъде другояче. В крайна сметка ние сме призвани да правораздаваме, ние сме една от трите власи в страната. Ние трябва да имаме самочувствие, защото плахият магистрат не е добър магистрат. Трябва да можем да отстояваме своите решения, които са взети на базата на доказателствата и нашето вътрешно убеждение и съм убеден, че плахият магистрат не е добър магистрат и не трябва да бъде поставян в такива условия. 
	Г-жа Найденова: Едно допълнение. Смята ли, че  е диференцирано общественото мнение, обществената оценка, подхождаща към това дали нещо е направено от магистрат или от друг гражданин?

	Г-н Сарафов: Да, по-скоро да. Определено обществено мнение е по-чувствително за всякакви прояви от страна на някой магистрат. Не е нормално това положение. Надявам се твърде скоро това да се промени, но все пак зависи от всички нас. 

	Г-жа Колева: Аз искам да задам един въпрос, който най-вероятно много организации биха задавали. Какво е Вашето усещане за намеса в работата на органите на съдебната власт? На какво ниво е? Определя ли тази намеса основно работата на органите в съдебната власт, дава ли тон на работата и Вие като магистрат усещали ли се подобна намеса?

	Г-н Сарафов:  Откровено казано, аз не съм усещал някаква намеса в моята работа и винаги съм се водел от вътрешното и убеждение и доказателствата по делата. Действително има едно фокусиране в съдебната система, като цяло, един доста сериозен обществен негативизъм. Това в крайна сметка в известна степен почива и на отношението и на медийната среда.  Ние се оказахме удобния виновник за доста от проблемите в държавата. Аз не мисля, че прокуратурата и съдебната система като цяло трябва да бъдат някаква изолирана част от обществото и да капсолират своите проблеми. Това е невъзможно, разбира се. Ние сме част от обществото, система която по някой път генерира скандали, по някой  път не работи добре. В крайна сметка ние сме призвани да работим не за себе си, а заради гражданите. Ние не може да бъдем изолирана част от обществото и да забраним на някого да коментира съдебните актове, или постановено съдебно решение. Въпросът е, че от съдебната система рядко има някой доволен. Особено по наказателните дела – има две страни, по които единият е пострадал, другият е обвиняем и рядко има доволни хора. Човек когато влиза в съдебната палата няма как да си тръгне доволен, защото всеки остава с една неудовлетвореност. Всеки счита, че е могло и повече. От тази гледна точка ние не бихме могли да останем капсолирани и изолирани от обществото, но същевременно трябва да отстояваме и своята независимост. Това би могло да стане по пътя на добро аргументиране на нашите проблеми, на нашите съдебни актове, на добра медийна политика – в крайна сметка. 

Г-н Тодоров: Благодаря Ви господин Сарафов. Десет минути почивка.
	Изслушване на г-н Сотир Цацаров

	Г-н Тодоров:  Колеги продължаваме. Господин Цацаров, ще Ви задам няколко въпроса, които са постъпили от Центъра на НПО в Разград, към Вас и към Галя Тонева. Същите зададохме и на господин Сарафов. Въпросите са по-общи и касаят всички кандидати и техните общи виждания. След това въпросите, които се отнасят само да Вас. 
1. Каква е Вашата позиция и одобрявате ли съдии и прокурори да членуват в тайни общества - масонски ложи, рицарски ордени; да ходят на лов и риболов с политици и бизнесмени със съмнителна репутация? 
2.  По време на гражданското наблюдение на съдилища в различни градове установихме, че съдии и прокурори не посочват конкретни размери на банковите кредити/ заеми в декларациите по ЗПУКИ. Какво е необходимо да се направи, за да се насърчи положителна практика по този важен въпрос?
3. Според Вас, приемливо ли е магистрати да получават значителни дарения със съмнителен произход или кредити от децата си или частни фирми?
4.  Как бихте коментирал концентрацията на семейства и роднини в съдебната система, синдрома „семейно правосъдие” или българския модел „майка – съдия, баща – прокурор, дете – адвокат, брат – нотариус”?
Според Вас, влияе ли „семейното правосъдие” на резултата от съдебните решения? Моля, обосновете отговора си!
Вие приемате ли за допустимо магистрати, които са съпрузи да работят в един съдебен район (районно, окръжно, апелативно и върховно ниво) и да се явяват по съдебни дела? Моля, обосновете отговора си!
5.  Какво е отношението Ви към употребата на алкохолни напитки в работно време? Как бихте коментирали становището на Комисията по професионална етика на ВСС в предишния й състав “Употребата на алкохолни напитки в минимални количества не прави магистратът негоден да изпълнява служебните си задължения?”

Г-н Цацаров: Отговорът на първия въпрос. Не одобрявам всякакво членуване в каквито и да е общества, независимо дали са формални или неформални, които по един или друг начин биха повлияли с оглед връзки, зависимости върху поведението на магистрата, като такъв и на начина на изпълнение на професионалните му задължения. В същото време казвам, че от значение е дори не толкова вида на организацията, в която членува, било формално, било неформално. Тя може да бъде една ловна дружина, може да бъде не само масонска ложа. Въпросът е в крайна сметка какви са връзките и зависимостите, които се създават и ако се създават такива зависимости, това е недопустимо. Разбира се оставя и по линията, такова каквото е в чл.195 от Закона за съдебната власт, става дума за такива, които  са несъвместими въобще с упражняваната длъжност. 
По отношение на декларациите по Закона за предотвратяване и установяване на конфликт на интереси. Такова гражданско наблюдение беше осъществено и в Окръжен съд – Пловдив от въпросната неправителствена организация. Тогава беше установено, че част от магистратите са декларирали размера на кредитите си в декларацията за конфликт на интереси, част от тях не са. Според мен проблем в тази област не съществува въобще. Не съществува по простата причина, че размерът на кредитите съществува в декларациите пред Сметната палата. На практика този размер е известен, дали той ще бъде посочен и в декларацията за ЗПУКИ, честно казано не мисля, че е толкова необходимо. В крайна сметка това е задължение и всеки го декларира в съответния раздел познат на всички Вас в декларацията образец пред Сметната палата. 
Приемливо ли е магистрати да получават значителни дарения със съмнителен произход или кредити от децата си или частни фирми?
Мисля, че въпросът зависи от това какъв е произхода на средствата. Не мога да давам оценки за това, кой какви дарения е получавал. Не мога да давам оценки дали е правилно някой да кредитира някого, но не може на базата на пълния отрицателен отговор на този въпрос, дори и за целите на изслушването по тази процедура, да се изключат обичайните дарения. Въпросът е в произхода на средствата и в целите, с които всичко това се прави. 
По отношенията на концентрацията на семейства и роднини ще отговоря така. Не бих желал да я коментирам по отношение на концентрация, съдии или адвокати, или неща такова. Дори и в съда в който аз работя има колеги, които са съпрузи и които работят като съдии. Познавам и безкрайно много колеги, които единият работи като магистрат, другия като адвокат. Ще отговоря по начина, който засяга мен самия.  Съпругата ми е нотариус, важно е в крайна сметка служебното положение на съпруга да не влияе върху начина, по които упражнява частната практика на съпругата. Говоря за моят конкретен случай, както е важно по никакъв начин производства, свързани с нотариалната дейност, било откази на самият нотариус или откази на службата по вписванията, по повод актове на съпругата ми да бъдат разглеждани от съда, в който работя. 
Дали приемам за допустимо магистрати, които са съпрузи да работят в един съдебен район и да се явяват по съдебни дела, отговарям Ви съвсем откровено, че го приемам за допустимо. Ние не можем да наложим ограничения или поне аз така мисля но това, че едно семейство трябва да бъде разделено защото и двамата са съдии и двамата са от един съдебен район. Ако отговоря с примера от съда, в който работя, единият е прекрасен граждански съдия, другият е  добър наказателен съдия. Това значи ли, че трябва да работят в различни райони и по какъв начин това ще повлияе на справедливостта на правосъдието. Важното е тези хора да не заседават заедно. По отношение на това, дали би било в хипотеза в която, единия да речем упражнява съдийска, другия прокурорска професия, в крайна сметка процесуалните закони съдържат достатъчно ясни разпоредби за правилата за отвод. 
Отношението ми на употребата на алкохолни напитки в работно време, страхувам се да Ви дам отговор на този въпрос, означава да изляза прекалено голям моралист пред Вас. Аз шофирам и поради тази причина отговорът ми е не. Не мога да съдя поведението на други хора или да преценявам поведението на други хора. Мисля, че с това изчерпах тези въпроси.

Г-н Тодоров: Благодаря Ви, г-н Цацаров. Колеги по отношение на тези общи въпроси някакви допълнения? 
Госпожо  Стоева, ще зададете ли въпросът, който зададохте и на другите кандидати?

Г-жа Стоева: Съществува мнение, че има корупция в съдебната система. Споделяте ли това мнение? 

Г-н Цацаров: Съдебната система е част от системата на държавните органи в цялата държава. Ако кажем, че няма корупция в съдебната система, това означава да кажем, че въобще няма корупция в държавния механизъм. И едното и другото е неистина. Казано по друг начин, да споделям мнението, че в съдебната система съществува и корупция. За съжаление.  Не споделям мнението, че това е преобладаващия начин на работа на съдебната система.  
 
Г-н Тодоров: Благодаря Ви, г-н Цацаров.

Г-жа Найденова: Във връзка с допустимостта на контакти с бизнесмени със съмнителна репутация. Какво би трябва да разбираме под лица със съмнителна репутация?

Г-н Цацаров: Под лица със съмнителна репутация мога да кажа това, което аз по - скоро бих разбирал. 

Г-жа Найденова: Да, Вашето мнение. 

Г-н Цацаров: Първото ограничение би следвало да бъде лица, които имат съответни производства в органа на съдебната власт, независимо от факта каква е тяхната репутация. На второ място, по отношение на тези със съмнителна репутация, проблемът със съмнителната репутация, той сам по себе си като определение е много обтекаем. Той е нещо като криминалистическата регистрация, която така или иначе се прави, независимо от факта, че лицето в крайна сметка може да бъде неосъждан. За едни репутацията е съмнителна, за други не. Това, което трябва да се избягва е това, което е свързано с лица малко или много негласно свързани с неустановен произход на средствата, с по-съмнителен вариант на бизнеса, или въобще по някакъв начин известни на обществото с такива прояви. Мисля, че априори не може да се даде определение. Мисля, че това, което определя поведението на човек е неговата самостоятелна лична преценка. Той самият трябва да има изграден някакъв имунитет и някакви вътрешни критерии, които ясно да му показват с какво може да общува и с какво не може да общува. Разбира се, далеч съм от мисълта, че магистратът трябва да бъде монашески настроен до такава степен, че дори да не поздрави хора, които познава, поради факта, че упражняват бизнес. 

Г-жа Найденова: В тази връзка, другата част от  въпросът, който искам да задам е имат ли самочувствие българските магистрати? Предвид това, че те трябва да спазват една хигиена на личните контакти, многото ограничения, които законодателството им налага, във връзка с невъзможността да упражняват извън магистратската си дейност друга. Общественото очакване  е те да са хора с по – висок морал от останалите.

Г-н  Цацаров: Аз мисля, че имат самочувствие, ограниченията са присъщи на професията. В крайна сметка въпросът за избор на професията е въпрос на свободен избор. Не мога да кажа, че колегите ми нямат самочувствие. Напротив би следвало да имат самочувствие. Друг е въпросът, че немалка част от това самочувствие страда от постоянните обществени упреци срещу работата на системата. Включително и от представители на други сектори на държавната власт.  В крайна сметка оказва се, че съдебната система или въобще нейната работа, тя е на държавната сцена  най-осветена от сценичния прожектор и поради тази причина, тя е най–критикувана, пък и е най–удобно да бъде критикувана, защото нейното положение е в положение, в което не й позволява толкова много свободно да отговаря на начина, по който я критикуват.  

Г-н Тодоров: Позволете ми да преминем към конкретни въпроси към г-н Цацаров. Ще започна с една преписка, която миналата седмица обсъждахме в комисията, във връзка с запитване от Ралица Петрова от „Правен свят”. Установихме, че през 2010г. има сигнал срещу г-н Цацаров, подписан от лицето Христо Иванов Чобанов. Ралица Петрова искаше да й отговорим дали са му снемани обяснения по случая, как е приключена преписката. От състава на комисията ми беше възложено да извърша детайлна проверка по случая и да Ви докладвам, какво установих. От официалната справка от Дирекция „Български документи за самоличност” към МВР, отговорът е, че лице с имена Христо Иванов Чобанов с адрес в град Пловдив, улица Г.Данчов № 50Д, етаж № 3, не съществува, няма данни за лице с такива данни. В националната база данни съществуват четиринадесет лица с такива имена, девет от които са починали и нито едно не е от град Пловдив. Беше изискана справка от всички районни съдилища на територията на Пловдивски окръжен район, това са:  Районен съд – Пловдив, Районен съд – Първомай, Районен съд – Карлово, Районен съд – Асеновград. Не се установи лице с такива имена да е било страна по гражданско дело или участник под някаква форма в наказателно производство от 2005 г. до момента. При някои съдилища справката обхваща по–дълъг период – от 1998 г. В този сигнал, който на практика се оказа анонимен, все пак имаше някакви твърдения. Едното е, че съпругата на г-н Цацаров укрива данъци при изповядваните сделки и върши нарушения като нотариус. Изискал съм и съм получил отговор от Нотариалната камара на Република България, в която се казва, че там няма сигнали за нарушения от страна на нотариус Цацарова. Няма и образувани дисциплинарни производства и наложени дисциплинарни наказания, считано от датата на вписване в регистъра и към датата на настоящето писмо. Тя е вписана в регистъра през 1997г. Другата справка, която изисках от Националната агенция за приходите от там стана ясно, че на Миглена Илиева Ангелова – Цацарова е извършвана проверка през месец март 2007г. за регистрацията й по закона за данък добавена стойност, при която не са констатирани нарушения и няма извършвани допълнителни ревизии. Мисля, че този сигнал е изяснен като на практика се оказа, че той е анонимен, но с оглед ние да бъдем максимално коректни и да не бъдем упрекнати, че нещо сме укрили, проверихме и фактите изложени в сигнала, те просто не отговарят на обективната действителност.  
 Ако има нещо да каже г-н Цацаров.

Г-н Цацаров: Нищо не мога да кажа, освен това, че със сигнала се запознах непосредствено преди заседанието на комисията. Съвсем честно отговарям, че не мие  е било известно, че през 2010г., е бил подаден такъв сигнал. Доколкото разбирам в сигнала става дума за това, че гражданинът е имал гражданско дело, че това дело е било в районен съд, не помня даже в кой, че е посетил председателя на съда в приемния ден и председателят на съда, тоест аз, му е поискал сумата от 10 000 лв. След като  я е получил, не разбрах каква е съдбата на делото или го е загубил или го е спечелил. Единственото, което мога да кажа е, че аз нямам и приемен ден. Тоест имам утвърдена процедура за приемане на оплаквания и всичко друго, но не ми звучи тази хипотеза, в която в кабинета си ще поискам 10 000 лв. и едва ли не ще я раздам на престъпна група от съдии и адвокати.
Г-н Тодоров: Преминаваме към следващите въпроси, те са също така конкретни. Станаха известни и в медийното пространство, г-н Цацаров ги е коментирал и пред медиите, но ще искаме да чуем неговото становище и пред нас. Става дума за две сделки, които са наречени симулативни в сигнала. Това е сделката с покупката на овощните градини, покупко – продажбата на един апартамент, който е отбелязан в службата по вписванията като дарение. Друг основен въпрос е отношенията Ви с г-н Гергов и някои публикации в медиите, че едва ли не сте му подарил Пловдивския панаир. Друга често коментирана тема е делото с Максим Савов и делото Мирослава Тодорова срещу вътрешния министър. Това са основните въпроси. Ще помоля г-н Цацаров да каже своето мнение и след това, ако имате допълнителни въпроси или допълнение към тези въпроси, може да ги зададете.  
  
Г-н Цацаров: По отношение на първия въпрос, който касае покупко – продажба, осъществена на 04.01.2008г. На 4 януари 2008 г. моята съпруга заедно с нейна колежка – нотариус, купуват две овощни градини. Овощните градини се намират в близост до град Пловдив. Овощните  градини са с площ приблизително по  три декара. В нотариалните актове и за двете овощни градини е записана цена от 1000 лева. Цената от 1000 лева не е цената, която е платена. Предварително казвам, че не съм имал каквито и да било контакти със самите продавачи, както и с агенцията за недвижими имоти, която е осъществила посредничеството по сделката. Това, което ми е известно от двете купувачки е, едната от които е моята съпруга е, че продавачите изрично са настоявали да не се подписва разписка, изрично са настоявали да няма предварителен договор. Една от продавачките е осъществила изключително желание за бързина за реализиране на сделката. Действително в нотариалния акт сумата е записана в размер на 1000 лева. При подаване на декларация пред Сметната палата за 2008г. в самата декларация, в раздел таблица 1.а. земеделски гори и земи, аз съм записал действителната продажна цена. Такава, каквато е тя и такава, каквато е платена, по една проста причина. Тези пари са излезли от банковата смета на моята съпруга. Мисля, че при една от покупко – продажбите са преведени директно по банковата сметка на продавачката с основание покупко – продажба. При това положение възниква следният въпрос, който беше задаван многократно. Каква е сумата, която е платена като местен данък. Сумата, която е платена като местен данък, аз съм представил удостоверение, отвънка в чантата ми, то е в оригинал, от служба местни данъци и такси на община Марица е в размера, който е разбира се за закупената от нея ½ идеална част, казах, не мога да отговарям за другия купувач, нито за продавачите, е в размера, който съответства на действителната цена такава, каквато е посочена в декларацията ми пред Сметната палата. Поставен беше и още един въпрос, дали не съм посочил тази цена и дали не са внесени местни данъци в този размер в момента, в който към момента на задължението за деклариране не е станало известно, че едната сделка е проблемна. Не е така, внасянето е осъществено на датата, на която са осъществени сделките. Само в удостоверението, което е представено са посочени дати мисля, че 5 февруари или ден по – късно, но мисля, че това е датата на осчетоводяване  в служба местни данъци и такси на община Марица. В последствие се оказа, че в една от тези сделки продавачката е продала несобствен имот. Как е станало това не е предмет да обяснявам тук. Така или иначе тя е разполагала с констативен нотариален акт. След издаването на този акт е имало административно дело, в резултат на което плана за земеразделяне е бил променен и за нея е бил отреден съвсем друг имот. Въпреки всичко за същия този имот тя е получила редовни документи от Общинската поземлена комисия, тоест от Общинската служба земеделие и гори, скица и всичко друго, като е променила партидите на действителните собственици. В интерес на истината бяхме ответници по дело, заведено срещу купувачите, жена ми и нейната колежка от действителните собственици, роднини на продавачката и в крайна сметка бяхме осъдени да им върнем имота, което сме и направили и да им заплатим разноските по делото. Договорът е развален с решение на Окръжен съд – Кърджали. След развалянето на договора се оказа, че продавачката се е освободила скоростно от всички имоти, които притежава. В момента е висящо производство по чл. 135 от Закона за задълженията и договорите. На въпроса. В нотариалния акт е отразена цена от 1000 лева, в декларацията е отразена действителната цена. Местният данък е заплатен по действителната цена.
Г-н Узунов: Колко е действителната цена? 
Г-н Цацаров: Ще направя справка и ще Ви кажа.
Г-жа Карагьозова: 49 604 лева е цялата цена.
Г-н Цацаров: Това е половината, платената от съпругата ми. 
Г-жа Георгиева: Тази местна такса, която сте внесли, получихте ли я обратно след приключване на делото от Окръжен съд – Кърджали. Местния данък имам предвид. 
Г-н Цацаров: Имате предвид след развалянето на една от  сделките. Не сме я получили. 
Г-жа Кузманова: Те не са си получили сумата. 	
Г-н Тодоров: Колеги, по този казус въпроси? Както виждам няма. Да преминем към следващия казус. Това е за покупко – продажбата на апартамент, която в службата по вписванията е била отразена като дарение. 
Г-н Цацаров: Апартаментът е 56 кв. метра. Апартаментът се намира в град Пловдив на улица Ал. Константинов № 16. Апартаментът е закупен от строителна фирма „Калисто – мати” ЕООД. Цената на апартамента, закупен в състояние на груб строеж е в размер на 21 120 евро, ако не ме лъже паметта, но мисля, че е посочена и в документите, които съм представил. Категорично сделката е покупко – продажба. Вторият обем документи, които съм представил фактурата, която е издадена от „Калисто – мати” ЕООД, фискалният бон за заплатените суми, а те са платени така: 9120 евро в момента на покупката и останалите на четири равни вноски. Имам ксерокопие на разписките, тоест на копията от приходните ордери и фискалните бонове за приетите суми. От там възниква въпросът -  защо в електронната система в службата по вписванията сделката е представена като дарение. Ако трябва да съм честен пред вас в момента, в който и аз видях, без да назовавам името на сайта, в който го видях за първи път, започнах трескаво да ровя нотариалните актове, които семейството ми притежава. Оказа се, че в службата е допусната грешка.  Подал съм молба в служабта по вписванията, веднага разбира се. В тази молба поисках две неща. Първо да бъде установена грешката, ако е направена такава. Второ да ми бъде издаден заверен препис, разполагам с него и съм го представил тук, но не на нотариални акт, който аз имам, а на нотариалния акт, който е подреден в книгите на службата по вписванията. Отговорът, който получих и съм приложил е, че е допусната техническа грешка. Дадоха ми протокол, в който констатираха тази грешка, както и отстраняването й. Честно казано след това не съм влизал в службата и не знам и до настоящия момент как е отразена тази  продажба, тоест дали наистина са поправили грешката, както и ми дадоха и нотариалния акт, както е вписан и подреден в актовата книга. Казано по друг начин, не съм надарен по никакъв начин. Сделката е покупко – продажба и разполагам с абсолютно всички доказателства.  

Г-н Узунов: Тоест при регистрирането на нотариалния акт, вместо покупко – продажба е отразено дарение. 
Г-н Цацаров: Абсолютно.
Г-жа  Кузманова: В електронния регистър, а иначе от подреждането си е продажба.	
Г-н Цацаров: Покупко – продажба, аз казах, че съм представил всички документи за плащане на продажната цена.
Г-жа Карагьозова: Фирмата „Калисто – мати” ЕООД с какво се занимава,фирма за недвижими имоти, строителство? 
Г-н Цацаров: „Калисто – мати” е строителна фирма в град Пловдив. 
Г-н Тодоров: На сайтът на съвета има качено писмо от „Калисто – мати” ЕООД, в раздела „кандидати за главен прокурор” има изпратено писмо. 
Г-н Цацаров: Тя е издател на фактурите и другите документи.
Г-н Тодоров: Г-н Цацаров, към следващия въпрос, Вие ли подарихте на г-н Гергов Пловдивския панаир? 
Г-н Цацаров: Ще започна от въпроса на г-жа Найденова, който касаеше, така наречените бизнесмени със съмнителна репутация. Съвсем ясно казвам, че познавам Георги Гергов, познавам го като всеки, който  в град Пловдив, малко или много контакти, които са свързани с общи мероприятия, организирани от общината или от някои други държавни институции.  Не мисля, че Георги Гергов е човек, от когото някой трябва да се пази когато го види, да му каже добър ден, при условие, че го познава. Това не означава нищо. Постарах се да разгледам добре сигналът, който беше в същия сайт и след това изтече навсякъде. Той касае образуването на едно дело за апорт в Пловдивския окръжен съд, това е частно търговско дело № 418/2006г. Въпросното частно търговско дело е образувано на дата 04.12.2006 г. с молба за оценка на апортни вноски. Съдията докладчик е определен на 05.12.2006г., определението за назначаване на вещи лица е  на 07.12.2006г. Две са нещата, които искам да кажа. Първото за времето от 03 до 06 декември, аз съм бил командировка в Тирана, Албания. След това на 07 и 08 декември съм ползвал платен годишен отпуск. Казано по друг начин, малко е трудно да влияя на съдията от Тирана. Начинът, по които е определен докладчика към този момент, считано от 01 юли 2006г. в съда действа програмата за разпределение на делата „Low choice”. Изборът на съдия докладчик е осъществен именно чрез използването на програмата за случаен избор. Приложил съм пълна разпечатка на паметта на програмата за всички търговски дела от дата 03 юли 2006г. до дата 31 декември 2006г., като е видно, че делото е разпределено чрез случайния принцип. От там насетне, ако трябва да продължа същата тема, трябва да отида до 2010г. На 19 април 2010г. е постъпил сигнал министър Трайчо Трайков, с които той  обвиняваше директно в извършени дисциплинарни нарушения и нанесени крупни щети на държавата от трима съдии от Окръжен съд – Пловдив, по повод вписвания, извършени по фирменото дело на Пловдивския панаир, които бяха свързани и с въпросния апорт. На 21 април поисках проверка от страна на председателя на Апелативния съд, с оглед възможностите за извършване на  ревизия. Такава проверка беше извършена и на 23 април 2010г. докладът от проверката излезе с категоричното становище, че делата са разпределени на случаен принцип и че не вижда каквито и да е проблеми с образуването и движението на делата. По този повод не отговорих на министър Трайков, по простата причина, че тонът в неговия доклад спрямо съдиите беше достатъчно обиден. Позволих си да кажа пред медиите тогава, че трима съдии, включително и един от тези, които касае сигналът в сайта, не могат да бъдат отговорни за държавната политика в областта на икономиката и за решения на Министерски съвет, които са взети във връзка със съдбата на Пловдивския панаир. Ако беше вярна тезата, че съм подарил панаира на Георги Гергов и че влиянието и начинът на администриране на делата е толкова голямо от страна на административния ръководител в съда, в който работя, трудно би могла да се обясни тезата, че именно с първоинстанционно решение на Окръжен съд – Пловдив, исковете на държава по отношение на Пловдивския панаир бяха уважени и грубо казано панаирът бе върнат на държавата. Съдбата на делото в другите инстанции не мога да коментирам, но някак си не мога да разбера защо в единия случай ще помагам на държавата, а в другия ще помагам на панаира. Казано по друг начин мисля, че става дума за откровена манипулация. 
Г-жа Кузманова: Тоест, Вие никога не сте гледал търговски дела? 
Г-н Цацаров: Не, никога не съм гледал търговски дела.
Г-жа Кузманова: Там си имате гражданско, търговско и наказателно отделение. 
Г-н Цацаров: Отделенията в нашия съд са наказателно, търговско, гражданско първа инстанция и гражданско втора инстанция. Наказателен съдия не е гледал никога търговски дела, а въпросният съдия е от състава на търговско отделение и е получил делото на случаен принцип. 
Г-н Тодоров: Става дума за съдия Стойчев. 
Г-н Сотир Цацаров: Съдия Александър Стойчев.
Г-н Тодоров: За когото се твърди, че е Ваше протеже и се ползва с преференции.
Г-н Цацаров: Съдията не може да бъде мое протеже и да се ползва с преференции, защото ако беше мое протеже и се ползваше с преференции трябваше да му бъде дадено делото на панаира за да го реши по определен начин. На Александър Стойчев щяхме да му дадем делото заобикаляйки случайния принцип. Ако трябва да съм честен, ние към 2006г. не сме разпечатвали протоколи за случаен избор. Пазим архива на програмата за случайно разпределение. В противен случай не зная как щях да оправдая разпределението на Александър Стойчев. Да, Александър Стойчев е бил командирован в Окръжен съд – Пловдив, командироването е извършено от председателя на Апелативния съд, а не от мен. Освен това Александър Стойчев е съдия в Окръжен съд – Пловдив, след спечелен конкурс и смея да кажа, не защото е Александър Стойчев или неговото име се меси тук. Той е много свестен колега като начин на мислена на съдия. Не е достойно неговото име да бъде замесвано във всичко това. Александър Стойчев е един от хората, които са проверявани по повод сигналът на министъра на икономиката и енергетиката. Един от хората, за които се твърдеше, че е нанесъл крупни щети на българската държава. Не, не ги е нанесъл, защото не е участвал в това заседание на Министерски съвет, което е взело решение по отношение на капитала на пловдивския панаир.
Г-н Румен Боев:  Само за яснота, колегата няма как да коментира дейността на други магистрати, конкретният казус, тъй като аз съм бил съпричастен, мога да кажа,  че това решение на Пловдивския окръжен съд, с което дефакто Панаирът беше върнат на държавата, беше отменено от  Пловдивския апелативен съд, а решението ПАП беше потвърдено от ВКС. Така,	че, ако се говори, че неправилно Панаира е върнат на държавата, единственият съд, който би следвало да си е свършил работата е Пловдивският окръжен съд. Това е правото и правоприложението. Ние наистина не можем да ги коментираме тези решения и актове. Всеки съд си го е решил сам за себе си. На всичкото отгоре ВКС е последна инстанция и се приема, че това е правилното решение. Няма как да бъде съпричастен съдия от българския окръжен съд, или неговия председател. Не за друго,  а защото аз образувах дело във връзка с набиране на капитала, има и мой документи там. Единствено съм абсолютно убеден, че ако нещо, което  може и трябва да се разследва във връзка с раздържавяването на Пловдивския панаир не е проблем на Пловдивската магистратура – това са актове на МС, на тогавашния министър на икономиката, на тогавашния негов заместник – министър, които, ако се приеме, че има някакви нарушения съвсем други инстанции и съвсем други съдилища и прокуратури  би следвало да се занимават с тях. Просто го казвам за осветление на целия този казус. В Пловдивската районна прокуратура продължава да тече едно дело и точно срещу вещите лица, които са съставили оценките на апортираните имоти, но си е дело, което в момента се движи. Какъв ще бъде резултата  ще преценяват колегите след неговото приключване.
	Г-жа Карагьозова:  Вярно ли е това, че тези три вещи лица са посочени от Гергов и са назначени от съда.  Има подобни данни в пресата. 
	Г-н Цацаров: Това не мога да Ви кажа, откровено. Ако е вярно, е практика по много дела за апорти. 
	Г-н Тодоров: По този казус допълнителни въпроси...  Следващият случай беше – Максим Савов, ако не се лъжа. 
 	Г-н   Цацаров: Случаят Максим Савов изглежда така: 
	На 5.01.2010 г. в денонощен магазин в гр. Пловдив през нощта е извършен грабеж. Извършителят влиза, насочва нож, опира го в лицето на продавачката и отнема от касата сумата от 484 лева. На 12 януари продавачката сигнализира органите на полицията, че е забелязала на улицата човека, който я е ограбил. Тъй като те не предприемат нещо, тя за втори път ги сигнализира, че този човек е минал  през квартала, минал е през улицата, където е магазина и твърди, че може да го разпознае. След което  посочва лицето на пристигналия полицейски патрул, който го задържа. Задържаният е Максим Савов. След като той е задържан е проведен разпит на пострадалата. Продавачката заявява категорично, че може да го разпознае, след което се провежда разпознаване. При проведеното разпознаване, то се провежда на 13 януари, тя разпознава Максим Савов. На 13 януари той е привлечен в качеството на обвиняем. На същата дата  е извършено   претърсване  в дома му. Тъй като пострадалата упорито твърди, че може да разпознае ножа по острието, който е бил опрян в лицето й, както и характерните обувки на извършителя в дома му е извършено претърсване.  При претърсването е иззет  нож с характерно острие. Иззети са и обувки. След което се провежда разпознаване и на ножа и на обувките. Продавачката – Маргарита Димитрова е нейното име, разпознава и ножа, по-скоро по острието, разпознава и обувките. Така се стига до ситуация, при която на 15 януари  РП – Пловдив внася искане до РС – Пловдив за вземане мярка за неотклонение „задържане под стража” по отношение на Максим Савов. РС - Пловдив взема мярка за неотклонение  - парична гаранция. Изрично подчертава, че според него обосновано предположение съществува. От там насетне мярката е обжалвана, като попада на въззивния състав, който е дежурен в момента и има въззивно заседание, председателствано от мен. На фона на тази доказателствена съвкупност и на фона на това, че лицето няма какъвто и да е постоянен адрес, и на фона най-малкото на начина извършване на конкретното престъпление, ние приемаме, единодушно, не съм докладчик по делото, но това не ми снема отговорността по никакъв начин, освен че съществува обосновано предположение е налице опасност от укриване и извършване на престъпление. Така се развиват нещата до дата 19 януари. От там насетне защитата на Максим започва да сочи доста и да прави искания за оправдателни доказателства. Такива доказателства частично са събирани и в огромната им част се отказва. Следва внасяне на обвинителен  акт. Следват две поредни искания за изменение на мярката за неотклонение, които в крайна сметка са оставени без уважение. Съдебните състави се позовават основно на категоричните показания на пострадалата и на извършените три броя разпознавания. Най-сетне делото влиза с обвинителен акт в РС – Пловдив. Присъдата е условна – за грабеж, с три годишен изпитателен срок.  След това, присъдата е обжалвана от частния обвинител, с искане за реално наказание и е обжалвана и от самия Максим Савов. На производството пред ОС – Пловдив, се прави експертиза, която е извършена от специалисти от НИКК и която сравнява действителния ръст на подсъдимия  с макар и неясния образ от камерите, съществуващи  в магазина и дава заключение за несъответствие. Следва нова присъда на ОС – Пловдив, която е оправдателна. От там насетне следва производство пред ВКС, инициирано от пострадалата частна обвинителка – Маргарита Димитрова, която упорито и до момента, твърди, че това е  лицето, извършило грабежа. ВКС потвърждава оправдателната присъда. Толкова по отношение на фактите. 
	По отношение на делото се изговори страшно много. Изговори се много по отношение на начина, по който сме процедирали и този начин се прехвърли от мен върху всичките ми колеги от наказателно отделение. Ще кажа няколко неща, с които ще престана да говоря толкова много:
	Първото – без да се оправдавам въобще, задавам въпросът, при онази доказателствена съвкупност към 19 януари 2010 г., която включва – разпознавания и категорични показания на пострадалата, че това е лицето, извършило грабежа, какво би било решението на някой друг състав, дали има или няма обосновано предположение. 
	Задавам след това вторият въпрос – никой не знае как ще се развият доказателствата след това. Не сте Вие хората, на които ще обяснявам какво е обосновано предположение и каква е увереността за внасяне на обвинителен акт в един по-късен момент, камо ли за постановяване на оправдателна присъда. След това идва и един втори момент. Този втори момент е, че последващият процесуален инат за събиране  на доказателства е трудно обясним. Това не го казвам, защото трябва да прехвърля камъните в двора на  прокуратурата или на разследващите органи. 
	След това идва третият момент – целите, за които беше използван случаят Максим Савов и то не без известна адвокатска кантора в гр. Пловдив.
Най-сетне идва четвъртият момент – каквото и да Ви кажа на Вас, на обществото или на него, нищо не може да оправдае  фактът, че на практика невинен човек бе задържан и невинен човек престоя в ареста. Слава богу този човек беше оправдан. Никой обаче не може да ми отговори на въпроса, защо според твърденията  за такъв огромен натиск върху съдиите, които не изменяли мярката на Максим Савов заради цитирам дословно „суетата на председателя на Окръжния съд”, точно от Окръжния съд, или от състава на Окръжния съд, Максим Савов бе оправдан. Аз Ви казвам честно, че към 19 януари, такова решение бих взел и сега на базата на тези доказателства. Но това не оправдава по никакъв начин случилото  се  със Савов. 
Г-жа Георгиева: Аз лично бих казала, че ако бях първоинстанционен съдия нямаше да му сложа условна присъда, а задължително реална. Искам само да Ви попитам, ако си спомняте кой беше защитникът на подсъдимия Максим Савов?
Г-н Цацаров: Адвокат...Снежана Стефанова от кантората на адвокат Екимджиев. 
Г-н Тодоров: Колеги, по този казус – допълнителни въпроси?..
Преминаваме към следващия въпрос, най-общо се свежда до това. Оказвали ли сте по някакъв  начин влияние върху съдия Екатерина Роглекова по делото на Мирослава Тодорова срещу вътрешния министър Цветан Цветанов и имате ли някакво участие  в разпределението  на това дело в Пловдив?
Г-н Цацаров: Делото е образувано в СРС. Съдия-докладчик е определен в СРС. След което делото отива във ВКС с оглед разпоредбата, че частната тъжителка е съдия от района на съда. ВКС определя като компетентен съд по реда на чл. 43 НПК Пловдивския районен съд.  Съображенията, по които  е определен точно Пловдивският районен съд, на мен не са ми известни. Не е моя работа да коментирам акта на  върховните съдии. В него няма ясни мотиви защо делото идва точно в Пловдив, а не в близък до София съд, какъвто е Перник, но .. дошло е в Пловдив, ще се разглежда в Пловдив. Делото е в РС - Пловдив. Определена е съдия Екатерина Роглекова при стриктно спазване на случайния принцип. Това мога да гарантирам най-малкото защото имам тези пълни гаранции от страна на административния ръководител на РС – Пловдив. Най-малкото, защото, първо, няма дело, което да заобиколи това разпределение и второ, защото точно по това производство едва ли някои ще си позволи да прави какви и да било нарушения. Смея да кажа и още нещо, никога, по никакъв повод, спрямо съдия Роглекова не е упражняван, не натиск, съвети, въздействие, или, как да го нарека, под формата на чисто доброжелателен разговор, или нещо такова.... Самата тя беше поставена на един достатъчен медиен натиск. Дали си е свършила работата като хората мисля, че ще го преценява горната инстанция, тъй като мотивите, поне на мен доколкото ми е известно, до днес, още не са публикувани. Не мога да давам оценка за работата на Екатерина Роглекова. Мога да кажа, че който я познава трудно би приел, че тя е от хората, които ще изпълнят нечия поръчка, на която и да е от страните по делото. 

	Г-жа Георгиева: Казахте, че има отвод на съдия от СРС, но все пак има ли отвод на всички съдии от СРС, макар че има вече определение на Върховния съд и не бихме могли да контролираме акта на Върховния съд, но все пак...

	Г-н Цацаров: В такъв случай, мисля че не е необходимо да има отвод, тъй като в този случай, те не се отвеждат, а по силата на факта, че... не е необходимо отвод мисля в тези случаи... Ако трябва да каже нещо друго, но всъщност няма да го кажа, защото ще хвърля камъни в нечия друга градина. ... Делото не е разпределено на случаен принцип в този съд. Аз протокол там не видях. Но затова, дали Пловдив е на случаен принцип. 

	Г-н Узунов: Да Ви попитам господин Цацаров, влияли ли сте по някакъв начин делото да бъде изпратено във Вашия  съдебен район за разглеждане?

	Г-н Цацаров:  Аз не мога  да влия на върховните съдии. Ако трябва да съм честен, председателят на РС беше човекът, който ми каза: „Ще видиш, че това дело ще дойде при нас. Помни ми думата”. И то така се случи. 

	Г-н Тодоров: Колеги, тези въпроси аз се опитах да обобщя на базата на всичко, което е в медиите, като най-щекотливи и основни въпроси към господин Цацаров. Ще Ви дам възможност всеки от Вас, ако иска нещо допълнително да попита. 
	На нашия сайт е качено искането на сдружение България за гражданите, където има въпроси конкретно към него, но според мен те са извън предмета на нашата комисия. 

	Г-н Узунов: По повод на това дело, което е изпратено по подсъдност да попитам. Някой обаждал ли Ви се е, влизал ли е в контакт с Вас да оказвате влияние, член ли сте  на Съюза на съдиите? От съюза да са Ви търсили, да са търсили контакт с Вас?

	Г-н Цацаров: По документи съм член на Съюза на съдиите. Признавам си, че не съм си плащал членския внос от осем години.  Става дума и за двете страни. Член съм на Съюза на съдиите от много време, но от един момент насетне съм престанал да плащам членски внос. Не съм изключен. Онзи ден ми изпратиха проект на профил на БИБИ, от който беше видно, че съм. След което проверих в интернет страницата на Съюза и се оказа, че съм.

	Г-жа Кузманова: Имам един конкретен въпрос, който е от въпросника на България на гражданите. Колко жалби и сигнали на граждани са били подадени в периода на упражняване правата като председател на Окръжен съд – Пловдив? Колко от тях визирани с корупция, лошо състояние на деловодната и правораздавателната дейност  на съдилища или съдии от района? Какви са резултатите от извършените проверки, предприетите мерки за отстраняване, при евентуално нарушение. 

Г-н Цацаров: Не мога да отговоря колко, по простата причина, че това означава да бъдат извършени проверки за години назад. Мога да кажа само следното: Утвърдената система, която действа в ОС – Пловдив, като вътрешни правила е следната: Съвсем съзнателно административният ръководител няма приемен ден. Практиката от приемния ден е показала, че хората недоволстват от инстанционния контрол и от резултатите. В замяна на това е установена система, при която се водят грубо казано две направления на жалби всяка година. Едната – това са грубо казано жалби на граждани и другите са всичко, онова което ни се праща от ИВСС за проверка. Процедурата по всяка жалба изисква проверка. По огромната част от жалбите проверка се прави от съответния заместник председател  и се придружава с доклад. След което, задължително на гражданина, независимо кой е, включително и лишен от свобода или всякакъв друг,  се изпраща отговор. Отговорът може да бъде, че поставеният проблем не е в компетентността на председателя. Отговорът може да бъде, че на съответния служител е наложено дисциплинарно наказание. Но така колко жалби и сигнали не мога да кажа. Мога да представя годишните класьори, в които са събрани тези жалби и сигнали. Като бройка не мога да Ви отговоря. 

Г-жа Карагьозова: Аз не разбрах, членувате ли в масонска ложа или  в  частност Сдружение „Ложа, слънце, ориент – Пловдив”?

Г-н Цацаров: Не, не членувам.

Г-н Ясен Тодоров: Ако имате други въпроси към господин Цацаров, възползвайте се докато е тук. Ако разбирам, че нямате. Благодарим Ви господин Цацаров за отделеното време. На 17, на следващото заседание на комисията, ще бъде изготвено становището относно Вашите нравствени качества и ще Ви бъде предоставено за запознаване. 

	Г-н Цацаров: Довиждане и лека работа.

	Г-н Тодоров: Колеги, всички материали за господин Цацаров са тук. Те са обемни. За да не ги размножавам, всеки който иска може да ги види. Тук са фактури, документи, отговори .....

Колеги, да преминем към следващата точка от дневния ред. Това  е случаят с Галя Гугушева. Още миналата седмица аз имах готовност да предложа да се самоседираме и журналистите бяха уведомени за това.  По повод публикации в медиите във връзка с кандидатурата на г-жа Галя Гугушева за съдия в Конституционния съд, постъпилия сигнал от председателя на Комисията   по   правни   въпроси при  41-во  Народното  събрание – г-жа Искра Фидосова /вх.№ 02-00-030/07.12.2012/ и постъпила молба от самия магистрат Галя Тодорова Гугушева, която иска да се направи проверка на обстоятелствата, изнесени във в. „Сега”, бр. 284/7.12.2012 г. /вх.№ 94-00-1154/07/2012/, предлагам да образуваме проверка на Етичната комисията. Предлагам да изискаме същата информация, която изискахме и за кандидатите за главен прокурор. Това означава данни от инспекторатите, данни от Сметната палата, данни от НАП. След като съберем информацията, предлагам да я изслушаме. 

	Г-н Петров: По информация от едно телевизионно студио и лично от премиера Борисов, днес в 17.30 часа тя ще бъде изслушана  от парламентарната група на ГЕРБ. Мисля, че е удачно, ако ние вземем днес решение да се образува проверка чрез самосезиране, тази информация трябва да стигне до парламентарните  групи на НС още днес. 
Г-н Тодоров: Считате ли, че ние в рамките на два дни можем да извършим някаква обективна и качествена проверка?
От Народното събрание искат да им отговорим извършвани ли са проверки, образувани ли са производства по отношение на госпожа Галя Тодорова Гугушева до момента, „както ви моля да изпратите информация и данни, с които разполагате във връзка с това”, като е препратен сигналът, който е постъпил в Народното събрание.  

Г-жа Колева: Няма да искаме от НАП нищо. Иска се това, с което ние разполагаме. Какво може да направим ние максимално бързо? 

Г-н Боев: Искра Фидосова пише:  „Моля да ни уведомите извършвани ли са проверки, образувани ли са производства по отношение на г-жа Галя Тодорова Гугушева до момента”. Това е, което трябва да ги уведомим. 
Искаме от инспекторатите  съответната информация и от ВКП защото може да не е в Инспектората или от СГП, защото магистратите се разследват там. Представяме им тези данни. Това не пречи да се започне проверка.

  Г-н Тодоров: Още миналата седмица аз заявих пред журналистите, има го в медиите, преди да е изпратен сигнала от НС, че по публикациите в медиите ще предложа на комисията в понеделник да вземе решение  за самосезиране и образуване на проверка. И да не беше получен този сигнал в НС, по публикациите в медиите, ние щяхме да се самосезираме. Това е публично изразено. 

Комисия „Професионална етика и превенция на корупцията”

Р  Е  Ш  И:

1. Във връзка със случая Галя Тодорова Гугушева, Комисия „Професионална етика и превенция на корупцията”се самосезира и образува проверка.
2. Да се уведоми НС за образуването на проверката. 
3. Да се покани г-жа Галя Гугушева, да бъде изслушана на  извънредно заседание, на 12.12.2012 г. от 9.30 часа, на което да предостави всички документи, с които разполага.
4. Във връзка с подадения сигнал до НС от адв. Петър Ванев да се покани същият да бъде изслушан на извънредно заседание на 12.12.2012 г. от 9.30 часа.

Г-н Ясен Тодоров:  Още нещо искам да Ви докладвам. Миналата седмица, във вторник   проведох среща с това лице, което долу на входа е опънало палатка. Срещата е протоколирана. Поисках от него и съпругата му да ми представи какви са конкретните им претенции към съдебната система. Негов враг е Топлофикация. С Топлофикация, по негови думи, се е съдил 12 години. Спечелил е делото на първа и втора инстанция. Не е допуснат до касационно обжалване. Присъдили му 100 разноски. Извадил е изпълнителен лист. Никой съдия-изпълнителен не е искал да ги събира. Има две преписки – една в прокуратура, една в V-то РПУ. Според него два пъти е бил нападан и бит от хора, които са изпратени от Топлофикация.  Разполагаме с номерата на гражданските дела.  
Да  предложим на ВСС да се възложи на ИВСС, на основание чл. 30,ал. 1, т. 18, във вр. чл.54, ал.1, т.2 от ЗСВ да извърши проверка по организацията и движението на следните преписки и дела: гр.д. № 10350/2006 г. по описа на СРС, гражданска колегия, 46 състав;  гр.д. № 4626/2009 г. по описа на СГС, гражданска колегия, ІІ въззивен състав; гр.д. № 932/2010 г. по описа на СРС, второ гражданско отделение, 61 състав, както и пр. № 16584/2012 г. по описа на V- РПУ към СДВР и   пр. № 8162 от месец февруари 2012 г. по описа на СРП. 
    
Комисия „Професионална етика и превенция на корупцията” предлага на ВСС да вземе следното решение:

	 На основание чл. 30,ал. 1, т. 18, във вр. чл.54, ал.1, т.2 от ЗСВ  възлага на Инспектората на ВСС да извърши проверка по организацията и движението на следните преписки и дела: гр.д. № 10350/2006 г. по описа на СРС, гражданска колегия, 46 състав;  гр.д. № 4626/2009 г. по описа на СГС, гражданска колегия, ІІ въззивен състав; гр.д. № 932/2010 г. по описа на СРС, второ гражданско отделение, 61 състав, както и пр. № 16584/2012 г. по описа на V- РПУ към СДВР и   пр. № 8162 от месец февруари 2012 г. по описа на СРП. 
    
				ПРЕДСЕДАТЕЛ НА „КОМИСИЯ
				ПРОФЕСИОНАЛНА ЕТИКА И
				ПРЕВЕНЦИЯ НА КОРУПЦИЯТА:

                                                                                       ЯСЕН ТОДОРОВ