ОБОБЩЕН ОТЧЕТ ЗА ДЕЙНОСТТА НА КОМИСИЯ „ДИСЦИПЛИНАРНА ДЕЙНОСТ И ВЗАИМОДЕЙСТВИЕ С ИНСПЕКТОРАТА КЪМ ВИСШИЯ СЪДЕБЕН СЪВЕТ“ КЪМ СЪДИЙСКАТА КОЛЕГИЯ НА ВСС И ЗА ОБРАЗУВАНИТЕ ДИСЦИПЛИНАРНИ ПРОИЗВОДСТВА СРЕЩУ СЪДИИ И НАЛОЖЕНИТЕ ДИСЦИПЛИНАРНИ НАКАЗАНИЯ ПО ЧЛ. 308, АЛ. 1 ОТ ЗАКОНА ЗА СЪДЕБНАТА ВЛАСТ ЗА ПЕРИОДА 
01.01.2020 Г. – 31.12.2020 Г. 	

През 2020 г. Комисия „Дисциплинарна дейност и взаимодействие с ИВСС“ (КДДВИВСС) към съдийската колегия (СК) на ВСС е провела общо 27 (двадесет) редовни и 3 (три) извънредни заседания. 

І. Образувани дисциплинарни производства срещу съдии през 2020 г.

1. Образувани са общо 4 (четири) дисциплинарни производства като 3 (три) от предложенията за налагане на дисциплинарно наказание са направени от съответния административен ръководител и 1 (едно) от министъра на правосъдието.

За сравнение:
През 2019 г. са образувани общо 4 (четири) дисциплинарни производства, като 2 (две) от предложенията за налагане на дисциплинарно наказание са направени от съответния административен ръководител и 2 (две) от ИВСС.

През 2018 г. са образувани общо 10 (десет) дисциплинарни производства, като предложенията за налагане на дисциплинарно наказание са направени както следва:
6 (шест) - от съответния административен ръководител;
1 (едно) – от по-горестоящ административен ръководител; 
3 (три) – от ИВСС.

През 2017 г. са образувани общо 39 (тридесет и девет) дисциплинарни производства срещу съдии, като предложенията за налагане на дисциплинарно наказание са направени както следва:
12 (дванадесет) - от съответния административен ръководител;
13 (тринадесет) – от по-горестоящ административен ръководител; 
14 (четиринадесет) – от ИВСС.

	Дисциплинарните дела, образувани през 2020 г. са както следва:
- Дисциплинарно дело № 2/ 2020 г. по описа на ВСС срещу Миглена Велимирова Недева – съдия в Административен съд София-град. (АССГ) Предложението е направено от административния ръководител на АССГ. Решението е прието по протокол № 5/11.02.2020 г. на СК на ВСС.
- Дисциплинарно дело № 3/2020 г. по описа на ВСС срещу Боряна Руменова Бороджиева – съдия в АССГ. Предложението е направено от административния ръководител на АССГ. Решението е прието по протокол № 5/11.02.2020 г. на СК на ВСС.
- Дисциплинарно дело № 4/2020 г. по описа на ВСС срещу Андон Георгиев Миталов - съдия в Специализирания наказателен съд. Предложението е направено от министъра на правосъдието. Решението е прието по протокол № 6/18.02.2020 г. на СК на ВСС.
- Дисциплинарно дело № 8/2020 г. по описа на ВСС срещу Рая Петкова Йончева – съдия в Окръжен съд – Разград. Предложението е направено от и.ф. административен ръководител на Окръжен съд – Разград. Решението е прието по протокол № 18/09.06.2020 г. на СК на ВСС.

	2. Постъпили през 2020 г. предложения за налагане на дисциплинарно наказание на съдии, по които не е образувано дисциплинарно производство:

	- Няма.

II. Приключени дисциплинарни производства по чл. 316 от Закона за съдебната власт (ЗСВ) срещу съдии през 2020 г. 

Приключени са общо 11 (единадесет) дисциплинарни производства, образувани през предходни периоди, като СК на ВСС се е произнесла по тях, както следва:
- наложено наказание „забележка“ – 4 (четири) дисциплинарни производства;
- наложено наказание „дисциплинарно освобождаване от длъжност“ – 1 (едно) дисциплинарно производство;
- 6 (шест) дисциплинарни производства са прекратени;

За сравнение:

През 2019 г. приключените дисциплинарни производства са общо 14 (четиринадесет), образувани и през предходни периоди, като СК на ВСС се е произнесла по тях както следва:
- наложено наказание „забележка“ – 6 (шест) дисциплинарни производства;
- наложено наказание „дисциплинарно освобождаване от длъжност“ – 1 (едно) дисциплинарно производство;
- 4 (четири) дисциплинарни производства са прекратени;
- приключени дисциплинарни производства, по които не е наложено дисциплинарно наказание – 1 (едно);
- 2 (две) дисциплинарни производства са приключили, като не е прието решение от СК на ВСС по направените предложения за налагане на дисциплинарно наказание, с оглед резултатите от проведените гласувания.

През 2018 г. приключените дисциплинарни производства са общо 7 (седем), образувани и през предходни периоди, като СК на ВСС се е произнесла по тях както следва:
- наложено наказание „забележка” – 2 /две/ дисциплинарни производства;
- приключени дисциплинарни производства, по които ВСС не е наложил дисциплинарно наказание – 1 (едно).
- 4 (четири) дисциплинарни производства са прекратени.

През 2020 г. с решение на СК на ВСС са приключени следните дисциплинарни производства по описа на ВСС:

- Дисциплинарно дело № 28/2017 г. по описа на ВСС, образувано срещу Йорданка Николова Ваклева – съдия в Софийски районен съд (СРС). С решение на СК на ВСС по протокол № 2/28.01.2020 г. на съдия Йорданка Николова Ваклева е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.6 от Закона за съдебната власт – „дисциплинарно освобождаване от длъжност“, за извършени нарушения по чл.307, ал.3, т.1 и 2 ЗСВ, изразяващи се в системно неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони, както и действия или бездействия, които неоправдано забавят производството по съдебните дела. Решението е оспорено пред Върховния административен съд (ВАС) и не е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 27/2018 г. по описа на ВСС, образувано срещу Мирослав Тодоров Петров - съдия в СРС. С решение на СК на ВСС по протокол № 6/18.02.2020 г. е прекратено производството по делото, поради изтичане на 6-месечния срок по чл.310, ал.1 ЗСВ, считано от откриване на нарушенията. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 29/2018 г. по описа на ВСС, образувано срещу Бисерка Василева Памукова - към момента на образуване на производството, заемаща длъжността съдия в СРС. С решение на СК на ВСС по протокол № 7/25.02.2020 г. е прекратено производството по делото, поради освобождаването на Бисерка Василева Памукова от длъжността „съдия“ в СРС. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 2/2019 г. по описа на ВСС, образувано срещу Росица Борисова Бузова - към момента на образуване на производството, заемаща длъжността „съдия“ в АССГ. С решение на СК на ВСС по протокол № 13/14.04.2020 г. е прекратено производството по делото, поради освобождаването на Росица Борисова Бузова от длъжността „съдия“ в АССГ. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 24/2017 г. по описа на ВСС, образувано срещу Александър Емилов Ангелов – съдия в СРС. С решение на СК на ВСС по протокол № 15/12.05.2020 г. производството по делото е прекратено, поради изтичане на 6-месечния срок по чл.310, ал.1 ЗСВ, считано от откриване на нарушенията. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 19/2013 г. по описа на ВСС, образувано срещу Румяна Методиева Ченалова – към момента на образуване на производството, заемаща длъжността „съдия“ в Софийски градски съд (СГС). С решение на СК на ВСС по протокол № 17/02.06.2020 г. производството по делото е прекратено, поради влязло в сила решение на ВСС, прието по протокол № 57/19.11.2015 г., с което на Румяна Методиева Ченалова е наложено дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ –дисциплинарно освобождаване от длъжност “съдия“. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 14/2017 г. по описа на ВСС, образувано срещу Атанас Атанасов Додов – към момента на образуване на производството, заемащ длъжността „съдия“ в СРС. С решение на СК на ВСС по протокол № 21/23.06.2020 г. производството по делото е прекратено, поради освобождаването на Атанас Атанасов Додов от длъжността „съдия“ в СРС. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 3/2020 г. по описа на ВСС, образувано срещу Боряна Бороджиева – съдия в АССГ. С решение на СК на ВСС по протокол № 25/14.07.2020 г. на съдия Боряна Бороджиева е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.1 ЗСВ – „забележка“, за извършено дисциплинарно нарушение по чл.307, ал.3, т.1 ЗСВ. 
- Дисциплинарно дело № 4/2019 г. по описа на ВСС, образувано срещу Събчо Събев – съдия в Окръжен съд – Бургас. С решение на СК на ВСС по протокол № 30/01.09.2020 г. на съдия Събчо Събев е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.1 ЗСВ – „забележка“, за извършено дисциплинарно нарушение по чл.307, ал.3, т.3 ЗСВ. Решението е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 17/2016 г. по описа на ВСС, образувано срещу Мирослава Тодорова – съдия в СГС. С решение на СК на ВСС по протокол № 30/01.09.2020 г. на съдия Мирослава Тодорова е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.1 ЗСВ – „забележка“, за извършено дисциплинарно нарушение по чл.307, ал.3, т.1 ЗСВ. Решението е оспорено пред ВАС и не е влязло в сила.
- Дисциплинарно дело № 10/2019 г. по описа на ВСС, образувано срещу Александър Станчев – съдия в Районен съд – Русе. С решение на СК на ВСС по протокол № 44/15.12.2020 г. на съдия Александър Станчев е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.1 ЗСВ – „забележка“, за извършено дисциплинарно нарушение по чл.307, ал.3, т.3 ЗСВ. Решението е оспорено пред ВАС и не е влязло в сила.

ІІІ. Заповеди на административни ръководители за налагане на дисциплинарни наказания на съдии.

Разгледани са общо 2 (две) заповеди за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“. (За сравнение през 2019 г. са разгледани общо 2 (две) заповеди за налагане на наказание „забележка“, през 2018 г. са разгледани общо 6 (шест) заповеди за налагане на наказание “забележка”; а през 2017 г. са разгледани общо 9 (девет) заповеди за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“.)
- С решение на СК на ВСС по протокол № 24/07.07.2020 г., на основание чл.314, ал.4 ЗСВ, е отменено наложеното със заповед № 130/18.05.2020 г. на административния ръководител на Районен съд- Елхово наказание по чл. 308, ал.1, т.1 ЗСВ - „забележка“, на Доротея Петкова Янкова- съдия в Районен съд- Елхово. 
- С решение на СК на ВСС по протокол № 43/08.12.2020 г., на основание чл.314, ал.4 ЗСВ, е отменено наложеното със заповед № 95/14.10.2020 г. на административния ръководител на Апелативен специализиран наказателен съд дисциплинарно наказание по чл. 308, ал.1, т.1 ЗСВ- „забележка“, на Даниела Росенова – съдия в Апелативен специализиран наказателен съд. 

ІV. Заповеди на административни ръководители по чл. 327 ЗСВ за обръщане на внимание на съдии.

Постъпили и приети за сведение от СК на ВСС са 7 (седем) заповеди на административни ръководители за обръщане на внимание. За сравнение през 2019 г. постъпилите и приети за сведение заповеди за обръщане на внимание са общо 3 (три), през 2018 г. – 2 (две), а през 2017 г. – 17 (седемнадесет).

V. Постъпили искания за възстановяване на длъжност на временно отстранени съдии.

-	Няма

VІ. Влезли в сила през 2020 г. решения на ВАС, постановени по дела, образувани по жалби срещу решения на СК на ВСС по дисциплинарни производства.

През 2020 г. са постановени общо 11 (единадесет) окончателни решения на ВАС по дела, образувани по жалби срещу решения на СК на ВСС по дисциплинарни производства.

- Решение на СК на ВСС по точка 4 от протокол № 24 от 17.07.2018 г. по дисциплинарно дело № 26/2017 г. по описа на ВСС, с което е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ –„забележка“, на съдия в СРС за допуснати дисциплинарни нарушения по чл.307, ал.3, т. 1 и 2 ЗСВ (Емилиан Любенов Лаков). Производството по делото е образувано по предложения направени от административния ръководител на СГС и ИВСС във връзка с Акт за резултати от извършена проверка по сигнал в СРС и съдържащите се в него констатации за системни процесуални нарушения в работата на съдията за периода 2011 г. – 2016 г. Вносителите на предложенията твърдят, че за периода 12.07.2011 г. до 17.11.2016 г. съдията е обявил за решаване общо 1 488 дела, като от тях постановените извън законоустановения срок по чл.235, ал. 5 от Гражданския процесуален кодекс (ГПК) решения са 1 025 броя. Посочено е, че общият брой непостановени решения с изтекъл законоустановен срок към 10.01.2017 г. е 91. Допуснатите забави при изготвянето на крайните съдебни актове са от 1 до 4 години.
С решение дисциплинарният състав е предложил на СК на ВСС да прекрати производството по делото, в частта относно допуснатото бездействие от страна на съдията, в периода 2011 г. – 31.10.2016 г., по част от делата, поради изтичане на сроковете по чл.310, ал. 1 ЗСВ към датата на образуване на производствата. По останалата част от предложенията дисциплинарният състав е предложил на СК на ВСС да приеме, че съдията не е извършил нарушения по смисъла на чл.307, ал.2 и ал.3 ЗСВ, поради което да не му налага дисциплинарно наказание. Дисциплинарният състав е приел, че формалното нарушение на служебните задължения се дължи на причини, които не е имало как да бъдат преодолени с лични усилия и в рамките на отредената на съдията служебна компетентност. Съгласно изложените в решението на дисциплинарния състав мотиви, в случая забавянето се дължи на обективни причини и не би могло да се вмени във вина на съдията: броят и обемът на делата, сочат недвусмислено за физическа невъзможност и при най-добро желание да се спазват законовите срокове при постановяване на съдебните актове. Решението заедно с преписката са внесени за разглеждане на заседание на СК на ВСС, проведено на 12.06.2018 г. При проведените разисквания са изложени доводи, че по отношение на подробно разгледаните във фактическата част на решението дела, поради действията и бездействията на съдията се е достигнало до неоправдано забавяне на производствата, което не се дължи на основателна причина. Въз основа на възприетата фактическа обстановка са изложени и становища, обосноваващи необходимостта от налагане на наказание, тъй като през 2018 г. съдията е имал все още неизписани съдебни актове по дела, образувани през 2016 г. След проведеното гласуване СК на ВСС е приела решение, с което е прекратила образуваното производство, в частта относно допуснатото бездействие от страна на съдията в периода 2011 г. – 31.10.2016 г.  Предложението на дисциплинарния състав да се приеме, че съдията не е извършил нарушение по смисъла на чл.307, ал.2 и ал.3 ЗСВ и предложението да не му се наложи дисциплинарно наказание е получило 5 гласа „за“ и 7 гласа „против“, поради което същото не е прието. Прието е решение за отлагане разглеждането на точката с оглед направените предложения за налагане на дисциплинарно наказание. Същите са разгледани на заседание на СК на ВСС, проведено на 17.07.2018 г. С решение на СК на ВСС по точка 4 от протокол № 24/17.07.2018 г. е наложено дисциплинарно наказание „забележка“ .
Решението за налагане на дисциплинарно наказание е оспорено пред ВАС. С решение № 3126/05.03.2019 г., постановено по адм. дело № 11870/2018 г. по описа на ВАС, шесто отделение, е отхвърлена, като неоснователна, жалбата на съдията против решението на СК на ВСС. Съдът е изложил съображения, че по делото безспорно се установява значително забавяне на голям брой дела за голям период от време – в рамките на 6 месеца до 4 години, с оглед на което тричленният състав на ВАС е споделил мотивите на СК на ВСС да приеме решение за налагане на дисциплинарно наказание, въпреки предложението на дисциплинарния състав и изложените доводи за висока натовареност на съдията. Наред с това, решаващият състав на ВАС е отчел, че при анализа на натовареността на съдията, правилно е прието, че при приблизително еднакъв брой на новообразуваните дела, част от високата натовареност е настъпила и поради забавеното изписване на голям брой дела, на всяко поотделно и на всички общо за значителен период от време. Съдът е посочил, че в рамките на субективното отношение и поведение на магистрата е да проследи движението и приключването на делата си, да ги приоритизира и да вземе мерки срещу евентуално натрупване на недовършени дела за период от време, излизащ извън рамките на разумните срокове. Прието е, че налагайки най-лекото дисциплинарно наказание на съдията, СК на ВСС е съобразил изискванията на чл.309 ЗСВ, обсъдени със смекчаващите и утежняващи отговорността на магистрата обстоятелства. 
На следващо място, съдът е приел за неоснователни доводите, изложени в жалбата, за нищожност на решението на СК на ВСС за налагане на дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ, поради липса на компетентност. Посочено е, че съгласно действащата редакция на чл.314, ал.6 ЗСВ към момента на приемане на обжалваното решение на СК на ВСС от 17.07.2018 г. (отм. – ДВ, бр. 29 от 2019 г.), когато в случаите по ал. 2 съответната колегия прецени, че няма основание за налагане на наказание по чл.308, ал.1, т.2, 3, 4 или 6, тя връща преписката на административния ръководител. Съгласно мотивите на съда, връщането на преписката на административния ръководител за продължаване на производството по започнатото производство за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“ се извършва, когато административният ръководител е започнал производство по налагане на дисциплинарно наказание „забележка“, но в хода на производството е счел, че е налице основание за налагане на по-тежко дисциплинарно наказание. Посочено е, че в случая дисциплинарното производство не е започнато от административния ръководител за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“, а по предложение на по-горестоящ административен ръководител (председателят на СГС) и по предложение на ИВСС за налагане на дисциплинарно наказание по-тежко от това по чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ. СК на ВСС е преценила не само, че не е налице основание за налагане на по-тежко наказание, а че е налице основание именно за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“, с което се е произнесла по основателността за налагане на дисциплинарно наказание. С оглед на това при започнало дисциплинарно производство по реда на чл.316, ал. 1 ЗСВ, с решение на СК на ВСС по предложение на органите и лицата, посочени в чл.312, ал. 1 ЗСВ, не може да върне преписката на административния ръководител, тъй като не може да осъществи последствие компетентността си по чл.314, ал.4 ЗСВ – да потвърди или отмени наложеното дисциплинарно наказание „забележка“, след като вече е изразила становище за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“. Когато административният ръководител е изпратил преписката на съответната колегия на ВСС да прецени дали е налице основание за налагане на по-тежко наказание, и когато съответната колегия в случаите по ал. 2 прецени, че такова основание не е налице, тогава тя връща преписката на административния ръководител, която хипотеза в случая не е налице, поради което остава възможността на съответната колегия на ВСС по чл.320, ал.3, т.2, б.“б“ ЗСВ да наложи по-леко наказание. В подкрепа на тези изводи съдът се е позовал и на допълнението на чл.320, ал.3, т. 2, б. „б“ ЗСВ. Според съда изменението на закона представлява тълкуване на разпоредбата в този смисъл. Решението е потвърдено от петчленен състав на ВАС с решение № 1457/29.01.2020 г. по адм. дело № 5538/2019 г.
- Решение на СК на ВСС по точка 2 от протокол № 29 от 02.10.2018 г. по дисциплинарно дело № 46/2017 г. по описа на ВСС, с което е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ –„забележка“, на съдия в СРС за допуснати дисциплинарни нарушения по чл.307, ал.3, т. 1 ЗСВ (Даниела Красимирова Тошева). Производството е инициирано по предложение на и.ф. председател на СРС за налагане на дисциплинарно наказание. В направеното предложение вносителят е изложил данни, че в периода 2015 г. до 10.07.2017 г. съдията е допуснала системно неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони, което неоправдано е забавило производството по 249 дела, по които съдебните актове не са изготвени повече от три месеца от датата на последното съдебно заседание. Тези данни, според вносителя на предложението, обосновават извод за допуснато от съдията съществено и неоправдано забавяне при изготвянето на крайните съдебни актове, което представлява нарушение по смисъла на чл.307, ал.3, т.1 ЗСВ.
Дисциплинарният състав е изяснил фактите и обстоятелствата, съгласно предвидените изисквания и процедура, и е приел решение по реда на чл. 319 ЗСВ, с което е предложил на СК на ВСС, на основание чл.310, ал. 1 ЗСВ, да прекрати производството, образувано по предложение на и.ф. председател на СРС, в частта относно допуснатото бездействие от страна на съдията в периода 2015 г. – 30.09.2016 г., по делата, описани в решението, а в останалата част от направеното предложение, относима за периода от 30.09.2016 г. до 25.07.2017 г. по всички 249 дела, да приеме, че не е извършила нарушения по смисъла на чл.307, ал.2 и ал.3 ЗСВ и не й наложи дисциплинарно наказание. Дисциплинарният състав е приел, че формалното нарушение на служебните задължения по спазване на процесуалните срокове от страна на съдията в посочения период се дължи на причини, които не е имало как да бъдат преодолени с лични усилия в рамките на отредената на съдията служебна компетентност. Съставът е отчел обстоятелството, че съдията с оглед непрекъсване изпълнението на функциите й, в същия период не е ползвала обичайно полагаемия се отпуск поради временна неработоспособност предвид здравословните й проблеми, като не е допуснала те да повлияят на изпълнението на задълженията й. Наред с това, е отчетено и обстоятелството, че всички актове по делата, предмет на дисциплинарното производство, са постановени.
Решението заедно с преписката са внесени за разглеждане на заседание на СК на ВСС, проведено на 03.07.2019 г. При проведените разисквания са изложени доводи, че по отношение на подробно разгледаните във фактическата част на решението дела, поради действията и бездействията на съдията се е достигнало до неоправдано забавяне на производствата, което не се дължи само на обективни причини. Въз основа на възприетата фактическа обстановка са изложени и становища, обосноваващи необходимостта от налагане на наказание. След проведеното гласуване СК на ВСС е приела решение, с което е прекратила образуваното по предложение на и.ф. председател на СРС производство, в частта относно допуснатото бездействие от страна на съдията в периода 2015 г. – 30.09.2016 г., поради изтичане на 6-месечния срок по чл.310, ал.1 ЗСВ, считано от откриване на нарушенията. Предложението на дисциплинарния състав да се приеме, че съдията не е извършила нарушение по смисъла на чл.307, ал.2 и ал.3 ЗСВ и предложението да не се наложи дисциплинарно наказание, не са приети. Прието е решение за отлагане разглеждането на точката с оглед направените предложения за налагане на дисциплинарно наказание. Същите са разгледани на заседания на СК на ВСС, проведени на 17.07.2018 г. и 25.09.2018 г. С решение по точка 1 от протокол № 28/25.09.2018 г. СК на ВСС, на основание чл.314, ал. 6 във вр. с чл. 320, ал.3, т.2, б. „г“ ЗСВ, е приела, че не са налице основания за налагане на дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.2, 3, 4 или 6 ЗСВ на съдията и е върнала преписката на административния ръководител на СРС, за произнасяне. На проведено на 02.10.2018 г. заседание СК на ВСС е приела следните решения:
- по т.2.1, с което е отменено решение по т.1 от протокол № 28/25.09.2018 г., в частта му „На основание чл.314, ал. 6 във вр. с чл. 320, ал.3, т.2, б. „г“ ЗСВ и връща преписката на административния ръководител на СРС, за произнасяне“.
- по т.2.2, с което, на основание чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ, е наложено на съдията дисциплинарно наказание „забележка“.
Решенията на СК на ВСС по точка 1 от протокол № 28/25.09.2018 г. и по точка 2 от протокол № 29/02.10.2018 г. са оспорени пред ВАС.
С решение № 8173/03.06.2019 г. по адм. дело № 14328/2018 г. по описа на ВАС-шесто отделение, е обявено за нищожно решението на СК на ВСС по т. 2 от протокол № 29 от 02.10.2018 г., с което е отменено решение по т. 1 от протокол № 28/25.09.2019 г. на СК на ВСС, в частта му „На основание чл.314, ал. 6 във връзка с чл.320, ал. 3, т. 2, б. „г“ ЗСВ и връща преписката на административния ръководител на СРС, за произнасяне“ и на основание чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ, е наложено дисциплинарно наказание - забележка“, поради липса на материална компетентност на органа.
Тричленният състав на ВАС е приел, че СК на ВСС не е била компетентния орган за налагане на наказанието „забележка“, предвид действалата нормативна уредба към момента на ангажиране на дисциплинарната отговорност на съдията. Съгласно мотивите на съдебния акт, законодателят е предоставил изричната компетентност да налага най-лекото дисциплинарно наказание на съответния административен ръководител, като в този случай СК на ВСС е следвало да върне преписката на административния ръководител на СРС с оглед разпоредбата на чл.314, ал.6 ЗСВ, в приложимата редакция (изм., ДВ, бр.62 от 2016 г., в сила от 09.08.2016 г.). Предвид съдържанието на приложимата редакция на чл.320 ЗСВ, както и тази на чл.314, ал. 6 ЗСВ (изм. с ДВ, бр.62 от 2016 г.), в случаите на чл.308, ал.1, т. 1, 2, 3, 4 или 6, когато съответната колегия към ВСС прецени, че няма основание за налагане на наказание от изброените, а това са по-тежките дисциплинарни наказания, тя връща преписката на административния ръководител и последният е този, на когото законодателят е предоставил изричната компетентност да налага най-лекото дисциплинарно наказание. Съдът е приел, че във всички случаи дисциплинарно наказание „забележка“ може да бъде наложено само от съответния административен ръководител, както в дисциплинарните производства, които се образуват по реда на чл. 316, ал. 1 ЗСВ (от съответната колегия на ВСС по предложение на някое от лицата или органите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ) и при които съответната колегия на ВСС е дисциплинарно наказващият орган, така и в дисциплинарните производства, които се образуват по реда на чл. 314, ал. 1 ЗСВ – от административния ръководител и при които дисциплинарно наказващ орган е същият административен ръководител. В подкрепа на тези изводи, съдът е посочил и последвалата промяна (ДВ, бр.29/2019 г.) в чл. 320, ал.3, т. 2, б.“б“ и „г“ ЗСВ, както и автентичното тълкуване на Народното събрание – Стенограма от обсъжданията на проекта за изменение и допълнение на Закона за съдебната власт (№ 954-01-12 от 28.02.2019 г., 44-то НС) – „по отношение на дисциплинарните производства се въвежда правомощието на съответната колегия на Висшия съдебен съвет при решение за налагане на по-леко дисциплинарно наказание от предложеното да може сама да наложи наказанието „забележка“. С въведеното изменение се ускорява процедурата за завършване на дисциплинарното производство пред кадровия орган и се препятства възможността за изтичане на сроковете“.  ВАС се е позовал на принципа на самостоятелност, уреден с императивната разпоредба на чл.10, ал. 1 от Административнопроцесуалния кодекс (АПК), по-горестоящ орган не може да изземе за решаване въпрос от органа, овластен за неговото разглеждане и решаване, освен ако това е предвидено в друг закон, а в разглеждания случай, това не е предвидено. 
С посоченото решение на ВАС е отменено, като незаконосъобразно, решението на СК на ВСС по т. 1 от протокол № 28/25.09.2018 г., с което, на основание чл.314, ал.6, във връзка с чл.320, ал. 3, точка 2, буква „г“ ЗСВ, е прието, че няма основание за налагане на дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т.2, 3, 4 и 6 ЗСВ на съдията, поради което връща преписката на административния ръководител на СРС, за произнасяне. 
За да постанови този резултат, съдът е приел, че липсват мотиви за съставомерността на нарушението и в частност за виновното поведение на магистрата, а изложените от членовете на СК на ВСС съображения са неточни, като липсват обосновани изказвания по смисъла на чл.34, ал.3 ЗСВ. Решението е потвърдено с решение № 6895/09.06.2020 г. по адм. дело № 8928/2019 г. по описа на ВАС-петчленен състав.
- Решение на СК на ВСС по точка 7 от протокол № 23 от 16.07.2019 г. по дисциплинарно дело № 41/2017 г. по описа на ВСС, с което е прекратено производството по делото, образувано срещу съдия в СРС (Мария Иванова Иванова-Ангелова), поради изтичане на сроковете по чл.310 ЗСВ. Производството по делото е образувано по предложение на ИВСС за това, че през времето от 07.01.2013 г. – 16.08.2016 г., съдията е допуснала виновно неизпълнение на служебните задължения, изразяващо се в системно неспазване на сроковете по чл.235, ал. 5 и чл. 316 ГПК за изготвяне на съдебните актове, както и за действия и бездействия, с които неоправдано е забавила съдебното производство по разпределените й дела – дисциплинарни нарушения по чл.307, ал.3, т. 1 и 2 ЗСВ. При преценка допустимостта на направеното предложение с оглед сроковете по чл.310 ЗСВ, дисциплинарният състав  е установил, че справки за забавените дела за периода след 2014 г. са били изготвени от административния ръководител на СРС и предоставени на ИВСС с писма от 06.12.2016 г. и 12.01.2017 г. Прието е, че с тяхното изготвяне е започнал да тече и срока по чл.310, ал. 1 ЗСВ, който е изтекъл на 06.06.2017 г. и съответно на 12.07.2017 г., като за посочените периоди не са налице обстоятелства, които да допуснат прилагането на чл.310, ал. 5 ЗСВ. Дисциплинарният състав е посочил, че при преценка за спазване на сроковете по чл.310 ЗСВ правнорелевантен е моментът, в който дисциплинарното производство е било образувано.  В конкретния случай дисциплинарното производство е било образувано с решение на СК на ВСС от 25.07.2017 г., т.е. след изтичане на шестмесечния срок по чл.310, ал. 1 ЗСВ, считано от откриване на съответното нарушение. Съгласно мотивите на дисциплинарния състав, обстоятелството, че посочените справки, представени с писмата от 06.06.2017 г. и 12.07.2017 г., са били изготвени и предоставени за целите на извършваната проверка от ИВСС, не игнорира факта на узнаването от административния ръководител относно допуснатото от съдията бездействие, тъй като в същите се е съдържала необходимата информация за конкретните дела, предмет на дисциплинарното производство, включваща номер и година на образуване, период на допуснатото от съдията забавяне, изчислено по дни, считано от изтичане на срока по чл.235, ал.5 ГПК за обявяване на съдебното решение. По тези съображения дисциплинарният състав е приел, че допуснатото бездействие от страна на съдията  е открито от един от субектите по чл.312, ал. 1, т. 1 ЗСВ,  които имат право да направят предложение за образуване на дисциплинарно производство за налагане на дисциплинарно наказание – съответния административен ръководител.
 По отношение на забавените дела за периода до 24.07.2014 г. дисциплинарният състав е приел, че нарушението по тях е преустановено преди тази дата и от този момент е започнал да тече тригодишният срок за образуване на дисциплинарно производство за допуснатото бездействие по тях, който срок също е изтекъл към 25.07.2017 г. По тези съображения дисциплинарният състав е предложил на СК на ВСС да прекрати производството по делото, поради изтичане на сроковете по чл. 310, ал. 1 ЗСВ. С решение на СК на ВСС по точка 7 от протокол № 23/16.07.2019 г. е прекратено производството по делото. 
Решението е оспорено пред ВАС от ИВСС. С определение № 15596/18.11.2019 г. по адм. дело № 9237/2019 г. по описа на ВАС-VІ отделение, е отхвърлено оспорването по жалба на ИВСС срещу решението на СК на ВСС по т.7 от протокол № 23/16.07.2019 г. Съдът е приел, че прекратяването на образуваното производство съставлява процесуален отказ за ангажиране на дисциплинарната отговорност и по тези съображения решаващият състав на ВАС се е произнесъл с определение  вместо с решение. Тричленният състав на ВАС е приел, че шестмесечният срок по чл.310, ал. 1 ЗСВ започва да тече от момента, в който наказващият орган установи фактите и обстоятелствата, изразяващи се в определени действия или бездействия на магистрата, които представляват виновно неизпълнение на служебните задължения и се квалифицират от наказващия орган като дисциплинарно нарушение. Приети за законосъобразни са изводите на СК на ВСС, че доколкото в ЗСВ не е регламентирано по какъв начин може и следва да бъде открито извършеното нарушение, следва да се приеме, че откриването на нарушението може да бъде осъществено по всички възможни начини, стига тези начини да осигуряват на наказващия орган необходимата информация относно релевантните факти и обстоятелства.
Определението е потвърдено с определение № 2249/12.02.2020 г. по адм. дело № 535/2020 г. на ВАС-петчленен състав. Приети за неоснователни са изложените в касационната жалба доводи за приложението на чл.310, ал.1 ЗСВ и Правилата за дисциплинарната дейност на ВСС. В тази връзка е посочено, че съгласно т.7.4 от Правилата по отношение на ИВСС „узнаването“ на обсоятелствата за извършеното дисциплинарно нарушение е налице към момента, в който актът за резултатите от проверката е изготвен окончателно, но в конкретния случай нарушението е открито от ръководителя на СРС, а предложението за образуване на дисциплинарно производство е направено от ИВСС. Преклузивният срок тече от момента, от който субект по чл.312, ал.1 ЗСВ е открил извършването на нарушението, като за законодателя е без значение кой е вносителят на предложението. В разглеждания случай този срок е започнал да тече от момента на откриване на нарушението от ръководителя на СРС. 
- Решение на СК на ВСС по точка 6 от протокол № 23 от 16.07.2019 г. по дисциплинарно дело № 25/2017 г. по описа на ВСС, с което е прекратено производството по делото, образувано срещу съдия в СРС (Иванка Петкова Болгурова), поради изтичане на сроковете по чл.310 ЗСВ. Производството по делото е образувано по предложения направени от административния ръководител на СГС и ИВСС във връзка с Акт за резултати от извършена проверка по сигнал в СРС и съдържащите се в него констатации за системни процесуални нарушения в работата на съдията за периода 03.12.2014 г. – 10.07.2017 г. С решение на СК на ВСС по протокол № 23/16.07.2019 г., на основание чл.310, ал.1 ЗСВ, производството по делото е прекратено. Мотиви – вж. ДД № 41/2017 г. по описа на ВСС. 
Решението на СК на ВСС за прекратяване на производството е оспорено пред ВАС от ИВСС. С определение № 17024/12.12.2019 г. по адм. дело № 9935/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение, е отхвърлено оспорването на ИВСС против решение по т.6 от протокол № 23/16.07.2019 г., с което е прекратено производството по ДД № 25/2017 г. Определението е потвърдено с определение № 3096/26.02.2020 г. по адм. дело № 1826/2020 г. на ВАС-петчленен състав.
- Решение на СК на ВСС по точка 2 от протокол № 21 от 02.07.2019 г. по дисциплинарно дело № 29/2017 г. по описа на ВСС, с което е прекратено производството по делото, образувано срещу съдия в СРС (Методи Тодоров Шушков), поради изтичане на сроковете по чл.310 ЗСВ. Производството по делото е образувано по предложения направени от административния ръководител на Софийски градски съд и Инспектората към ВСС във връзка с Акт за резултати от извършена проверка по сигнал в СРС и съдържащите се в него констатации за системни процесуални нарушения в работата на съдията за периода 12.07.2011 г. – 10.07.2017 г. С решение на СК на ВСС по протокол № 21/02.07.2019 г., на основание чл.310, ал.1 ЗСВ, производството по делото е прекратено. Мотиви – вж. ДД № 41/2017 г. по описа на ВСС. 
Решението на СК на ВСС за прекратяване на производството е оспорено пред ВАС от ИВСС. С определение № 261/09.01.2020 г. по адм. дело № 9796/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение, е отхвърлено оспорването на ИВСС против решение по т.2 от протокол № 21/02.07.2019 г., с което е прекратено производството по ДД № 29/2017 г. Определението е потвърдено с определение № 4927/27.04.2020 г. по адм. дело № 2448/2020 г. на ВАС-петчленен състав.
- Решение на ВСС по точка 5 от протокол № 57 от 19.11.2015 г. по дисциплинарно дело № 33/2014 г. по описа на ВСС, с което е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 6 ЗСВ –„дисциплинарно освобождаване от длъжност“, на съдия в СГС за допуснати дисциплинарни нарушение по чл.307, ал.3, т. 1, 2, 3 и 4 ЗСВ (Румяна Методиева Ченалова). Производството по дисциплинарното дело включва в предметния си обхват 3 броя дисциплинарни дела, образувани по предложения, както следва:
- дисциплинарно дело № 33/2014 г., образувано по предложение на петима членове на ВСС;
- дисциплинарно дело № 1/2015 г., образувано по предложение на петима членове на ВСС;
- дисциплинарно дело № 3/2015 г., образувано по предложение на министъра на правосъдието.   
Въз основа на установените факти и при съвкупния анализ на трите предложения, включени в предметния обхват на дисциплинарно дело № 33/2014 г., дисциплинарният състав е приел, че се установяват следните извършени от съдията дисциплинарни нарушения, съставляващи част от посочените в предложенията:
І. По чл. 307, ал. 4, т. 1 ЗСВ – „системно неспазване на сроковете предвидени в процесуалните закони“ - за допусната забава в постановяването на съдебните решения по 85 броя дела.
ІІ. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ – „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“ - за допусната забава в администрирането на частни жалби, депозирани от „Белведере дистрибуция“ ЕООД и „Домейн Менада“ ЕООД срещу актове, постановени в хода на производството по т.д. № 6907/2014 г. по описа на СГС.
ІІІ. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ – „действие и бездействие, което неоправдано забавя производството“, за забавено администриране на ч.н.д. № 1139/2011 г. по описа на СГС.
ІV. По чл. 307, ал. 4, т. 5 ЗСВ – „неизпълнение на други служебни задължения“ за неизпълнение на служебни задължения посредством препятстване своевременното прилагане на изготвени 3 броя протоколи от проведените по н.о.х.д. № 5249/2011 г. по описа на СГС, открити съдебни заседания.
V. По чл. 307, ал. 4, т. 3 ЗСВ – „нарушение на Кодекса за етично поведение на българските магистрати“, изразяващо се в предварително уведомяване на временния синдик по т.д. № 6907/2011 г. по описа на СГС.
VІ. По чл. 307, ал. 4, т. 5 ЗСВ - „неизпълнение на други служебни задължения“, за нарушаване неприкосновеността на адвокатската тайна.
VІІ. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ - „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“ по т.д. № 4887/2011 г. по описа на СГС, изразяващо се в немотивирано отлагане на насрочено за 25.06.2014 г. от съдията събрание на кредиторите на „Перчемлиев“ ЕООД.
VІІІ. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ - „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“ по т.д. № 4887/2011 г. по описа на СГС за непостановяване на определение по чл. 692, ал. 4 ТЗ.
ІХ. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ - „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“ по т.д. № 649/2011 г. по описа на СГС, изразяващо се в несвоевременно администриране на въззивна жалба по производството срещу решение по т.д. № 649/2011 г. по описа на СГС, с което се открива производство по несъстоятелност на „София Риал Естейтс“ на 21.09.2012 г.
Х. По чл. 307, ал. 4, т. 2 ЗСВ - „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“ по т.д. № 3641/2011 г. по описа на СГС, изразяващо се в неизпълнение решението на събранието на кредиторите досежно назначаване на избраното от тях лице за постоянен синдик.
Дисциплинарният състав е приел като утежняващо вината на съдията обстоятелство наличието на предходно наложено дисциплинарно наказание по дисциплинарно дело № 77/2009 г. по описа на ВСС, по чл. 308, ал. 1, т. 4 ЗСВ – „понижаване от ранг „съдия в апелативен съд“ в ранг „съдия в окръжен съд“ за срок от две години за извършени дисциплинарни нарушения по чл. 307, ал. 3, т. 3 и 4 ЗСВ, като виновно е нарушила т. 5, 6 от Кодекса за етично поведение на българските магистрати и с поведението си е накърнила престижа на съдебната власт - очевидно неосъществено превантивно действие на предишната дисциплинарна санкция. Съобразил е личното кадрово досие на съдията, от което е счел, че не може да се направи извод за некомпетентност при прилагане на закона, поради което се налага извод за нейно съзнателно, умишлено поведение, несъвместимо с етичните задължения на магистрата и очакванията на обществото. Преценил е, че нарушенията са извършени с особена последователност и настойчивост, при грубо погазване на основните начала на гражданското съдопроизводство и превишаване на правораздавателните правомощия. Посочено е, че дисциплинарните нарушения се характеризират със своята системност, многобройност и неоправдана продължителност, както при бездействието, така и при неспазването на процесуалните правила. Съобразявайки разпоредбата на чл. 309 ЗСВ, интензитета на нарушенията и тяхната многобройност, дисциплинарният състав е определил като съответно дисциплинарното наказание по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ – „дисциплинарно освобождаване от длъжност“. С решение по т.5 от протокол № 57/19.11.2015 г. на ВСС е наложено дисциплинарното наказание по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ.
Решението на ВСС е атакувано пред ВАС. Тричленен състав на ВАС с решение № 1100 от 25.01.2018 г., постановено по адм. дело № 75 по описа за 2016 г., е отхвърлил жалбата срещу решението на ВСС. Това съдебно решение е отменено поради съществено нарушение на съдопроизводствените правила от петчленен състав на ВАС с решение № 10545 от 14.08.2018 г. по адм. дело № 4091/2018 г. и делото е върнато за ново разглеждане от друг тричленен състав на ВАС със задължителни указания в мотивите. Петчленният съдебен състав е приел, че в решението не се съдържат фактическите установявания и правните изводи на съда, относно материалната законосъобразност на атакувания акт, което е в противоречие на изискването на чл. 172а, ал. 2 АПК. Посочил е, че като е приел жалбата за частично основателна, в частта й по отношение на две от направените предложения за образуване на дисциплинарно производство, а именно предложенията направени от двата 5-членни състава от ВСС, поради допуснато съществено нарушение на административнопроизводствените правила съобразно т. 2 от Тълкувателно решение № 7 от 30.06.2017 г., постановено по тълкувателно дело № 7/2015 г. от Общото събрание на съдиите на ВАС, Първа и Втора колегия, съдът е обсъдил само първото от тях. Липсват доводи по второто предложение, по което е образувано дисциплинарно дело № 1/2015 г. Също така, касационният състав е посочил, че липсват фактически установявания, касаещи всяко от нарушенията в обжалваното решение, както и правни изводи досежно всяко едно от тях, а именно, нарушенията по точки II, V, VI, VII, VIII, IX и X.
С решение № 14616/30.10.2019 г., постановено по адм. дело № 11359/2018 г. по описа на ВАС-шесто отделение, е отхвърлена жалбата против решението на ВСС за налагане на дисциплинарно наказание.
Спазвайки задължителните указания на петчленния състав на ВАС в отменителното решение относно приложимостта на тълкувателно решение № 7 от 30.06.2017 г., постановено по т.д. № 7/2015 г. на ОСС на ВАС, Първа и Втора колегия и съобразявайки разпоредбата на чл.130, ал. 2 ЗСВ, относно задължителния характер на тълкувателните решения за органите на съдебната власт и изпълнителната власт, съдът е приел следното:
От материалите по делото съдът е установил, че двама от членовете на дисциплинарния състав по дисциплинарно дело №33/2014г. са и вносители на предложение за образуване на дисциплинарно производство спрямо съдията, предмет на дисциплинарното дело. При второто предложение един от вносителите е и член на дисциплинарния състав по образуваното дисциплинарно дело №1/2015г., впоследствие присъединено към дисциплинарно дело №33/2014г.
Предвид горните констатации, съдът е достигнал до извода за допуснати съществени нарушения на административнопроизводствените правила в дисциплинарното производство, в частта му по отношение направените две предложения от 5 – членни състави на ВСС, предвид т.2 от ТР №7/30.06.2017г., постановено по т.д №7/2015г. от ОСС на ВАС, Първа и Втора колегия, съгласно която, участието на членовете на ВСС в дисциплинарния състав, когато същите са и вносители на предложение за налагане на дисциплинарно наказание по чл.312, ал.1, т.4 във връзка с чл.311, т.2, б.“в“ и чл.307, ал.2 ЗСВ е съществено нарушение на административнопроизводствените правила.
По отношение на третото предложение от министъра на правосъдието за образуване на дисциплинарно производство, съдът е счел, че решението по т.д.№7/2015г. на ОСС на ВАС е неприложимо, защото този предложител не попада в неговия обхват.
В изпълнение на указанията на петчленен състав на ВАС, дадени в отменителното решение №10545/14.08.2018г. по адм.дело № 4091/2018г., съдът е разгледал всяко едно от нарушенията, за които е наложено дисциплинарно наказание на съдията, изложил е собствени фактически установявания, обсъдил е относимите доказателства като е достигнал до правни изводи за доказаност на всяко едно от нарушенията и правилното им квалифициране, съгласно приложимите правни норми.
Въз основа на горното, съдът е направил извод за безспорно доказани визираните в решението на ВСС нарушения, установени с решението на дисциплинарния състав, относно предложението на министъра на правосъдието (предмет на точки II, V, VI, VII, VIII, IX и Х от решението на ВСС), както и наличието на субективния елемент на виновно поведение (действие или бездействие) на магистрата. Приел е, че оспореното решение на ВСС е изчерпателно мотивирано, изложени са подробно и ясно фактическите и правни основания за постановяването му, взето е при наличието на необходимия кворум, поради което жалбата, като неоснователна е отхвърлена.
Решението е потвърдено с решение № 5276/04.05.2020 г. на ВАС-Петчленен състав, постановено по адм. дело № 14390/2019 г. 
Петчленният съдебен състав на ВАС е приел за обосновани изводите на първоинстанционния съд за допуснато съществено нарушение на административнопроизводствените правила в хода на проведеното дисциплинарно производство по отношение на първото направено предложение от петима членове на ВСС, сред които двама от вносителите са и членове на дисциплинарния състав по дисциплинарно дело №33/2014г. Петчленният съдебен състав на ВАС е приел за неправилни изводите, че в хода на дисциплинарното производство е допуснато съществено нарушение и по отношение на второто предложение за образуване на дисциплинарно производство. Членът на ВСС, който е един от вносителите на предложението за образуване на дисциплинарно производство, не е бил член на дисциплинарния състав, постановил решението по д.д. №33/2014г. Обстоятелството, че същият е един от вносителите на предложението и при проведеният жребий е бил избран за член на дисциплинарния състав по д.д. №1/2015г. не представлява нарушение на принципа на безпристрастност, доколкото д.д. №1/2015г. е присъединено към д.д. №33/2014г. и разгледано от дисциплинарен състав. Касационната инстанция е приела, че тези изводи на съда не са довели до неправилност на постановеното решение и изводите му за законосъобразност на оспореното решение на ВСС. По отношение на третото предложение, направено от министъра на правосъдието е прието, че решението по тълкувателно дело №7/2015г. на ОСС на ВАС е неприложимо, тъй като този предложител не попада в неговия обхват.
Съдът е приел за неоснователно оплакването в касационната жалба за незаконосъобразност на изводите на първоинстанционния съд по отношение предложението на министъра на правосъдието за образувано дисциплинарно производство на основание чл.312, ал.1, т.5 ЗСВ в нарушение на Правилата за дисциплинарна дейност на ВСС. В тази връзка са изложени мотиви, че макар и предложението да е внесено от компетентен орган по смисъла на чл.312, ал. 1, т.4 ЗСВ, не са налице предпоставките на т.5.1 от Правилата за дисциплинарна дейност на ВСС, в която са посочени основанията за внасяне на предложение за налагане на дисциплинарно наказание и компетентните по ЗСВ органи за извършване на проверки и ревизии на дейността на съдилищата, прокуратурите, следствените органи или отделни съдии. Съгласно мотивите на петчленния състав на ВАС на първо място, в подкрепа на предложението на министъра на правосъдието е представено становище по сигнал от 15.01.2015г. от ИВСС, относно установени нарушения по т.д №4887/2011г., т.д. №3884/2011г.; т.д.№649/2011г. и т.д.№3641/2012г., приложени по дисциплинарното дело. Приложен е доклад на временната комисия от членове на ВСС, създадена в изпълнение на ВСС по протокол №1 от 08.01.2015г. за проверка по постъпили във ВСС писма и декларации за нарушения в СГС, съдържащи данни и относно дейността на съдията. Представено е и становище по сигнал от 30.01.2015г. на ИВСС.
На следващо място, съдът е посочил, че в чл.27, ал.4 и чл.312, ал.1 ЗСВ са изброени активнолегитимираните органи, които могат да правят предложение за образуване на дисциплинарно производство. Съгласно мотивите на съда при липсата на нормативно установени изисквания, на които следва да съответства предложението на органа по чл.312, ал.1 ЗСВ за налагане на дисциплинарно наказание, съдържанието му следва да бъде преценено съобразно общите правила за сезиране на компетентен орган по АПК, като се отчетат спецификите на дисциплинарното производство по ЗСВ. Съдът е приел, че в случая тези нормативни изисквания в предложението на министъра на правосъдието са изпълнени. В тази връзка е посочено, че съгласно разпоредбата на чл.29 АПК, предложението е подписано от министъра на правосъдието, съдържа изложение на фактическите обстоятелства за които се твърди, че съставляват дисциплинарно нарушение, съдържа ясно формулирано и разбираемо посочване на основанието, по което се претендира ангажиране на дисциплинарна отговорност на магистрата. По своята правна природа изброените изисквания регламентират процесуалните предпоставки (положителни и отрицателни), от които зависи съществуването и надлежното образуване на дисциплинарното производство. Съдът е посочил, че въпросът за наличието на достатъчно данни за извършеното дисциплинарно нарушение е свързан с правна преценка, при която значение би могло да има всяко фактическо обстоятелство, индикиращо нарушението и станало достояние на дисциплинарно наказващия орган по предвидения в закона ред. Проверката, според касационната инстанция, обаче не следва да обсъжда въпросите относно евентуалната основателност на предложението за ангажиране на дисциплинарната отговорност, нито годността на представените доказателствени средства, респективно тяхната едностранчивост или противоречивост, изчерпателност или изолираност. Съгласно мотивите на съда, това са все въпроси по същество, които не могат да бъдат преценявани на този предварителен етап, поради което не могат и да послужат като основания за отказ за образуване на дисциплинарно производство. „Не е допустимо изземване на правомощия на дисциплинарния състав, респ. на колегиите на ВСС или Пленума на ВСС за решаване на въпроса по същество на този още предварителен етап от образуване на дисциплинарното производство. Дали твърденията в направеното предложение за налагане на дисциплинарно наказание от министъра на правосъдието, съответстват на обективната действителност, както и дали могат да бъдат доказани с допустимите доказателствени средства, е въпрос по основателността на искането. Поради тази причина изясняването на фактите и обстоятелствата, които са релевантни за налагане на дисциплинарното наказание се случва в рамките на образуваното производство.“
По тези съображения съдът е приел за неоснователни оплакванията в касационната жалба, че предложението на министъра на правосъдието за образуване на дисциплинарно производство е разгледано в нарушение на Правилата за дисциплинарна дейност на ВСС, като е посочил, че същият е компетентен орган по чл.312, т.4 от ЗСВ, предложението му отговаря на формалните изисквания на закона, а основателността на искането му е от компетентност на дисциплинарния състав в рамките на образуваното производство.
По отношение възраженията, изложени в касационната жалба, за липсата на извършени нарушения и неправилност на изводите на първоинстанционния съд за тяхната доказаност, петчленният съдебен състав на ВАС е приел за законосъобразни изводите на съда, че допуснатите от съдията нарушения на основни принципи и процесуални правила при произнасяне по търговски дела № 6907/2014г.; № 4887/2011г.; № 649/2011г. и № 3641/2011г. по описа на СГС, описани в предложението на министъра на правосъдието, съставлява дисциплинарно нарушение, по смисъла на чл.307, ал.4, т.2 ЗСВ – „действие или бездействие, което неоправдано забавя производството“. В тази връзка решаващият състав на ВАС е посочил,  че в действителност под действие или бездействие, което накърнява престижа на съдебната власт или което представлява неизпълнение на служебни задължения, следва да се разбира такова действие или бездействие, което не е свързано с преценката на магистрата/съдията на фактите и обстоятелствата по конкретния казус и по прилагането на закона, която преценка подлежи на инстанционен контрол, съответно, че дисциплинарната отговорност на магистрата е ограничена до нарушение на задълженията, с които се подготвя крайният акт или се организира неговото изпълнение и контрол. Когато обаче нарушенията са проява на превишаване на функционалните правомощия и на превратно упражняване на съдебна власт, като са извършени последователно и настойчиво, този принципен критерий за търсене на дисциплинарна отговорност е неприложим.
Установените в случая конкретни факти и обстоятелства, съгласно мотивите на съда, дават основание да се приеме за безспорно, че допуснатите нарушения по цитираните търговски дела, имат характера на дисциплинарни нарушения по смисъла на чл.307, ал.4, т.2 ЗСВ. 
Съдът е приел, че в изпълнение на указанията на петчленният състав на ВАС, дадени по адм.дело № 4091/2018г., първоинстанционният съд е разгледал и изложил фактически установявания по всяко едно от вменените на съдията нарушения и съответните правни изводи, досежно всяко едно от тях. Прието за съответно на разпоредбата на чл. 309 ЗСВ заключението на тричленния състав, че наказанието по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ отговаря на нормативните критерии за индивидуализация, като правилно при определянето му са отчетени множеството извършени действия, респективно бездействия, настъпилите вредни последици за страните по делата, обществено опасните последици от извършените нарушения, както и накърнения престиж на съдебната система и не на последно място безкритичното отношение на съдията към деянието.
- Решение на СК на ВСС по точка 8 от протокол № 23 от 16.07.2019 г. по дисциплинарно дело № 48/2017 г. по описа на ВСС, с което не е наложено дисциплинарно наказание на съдия в Апелативния специализиран наказателен съд (Даниела Росенова Иванова). Производството е инициирано по предложение на ИВСС за налагане на дисциплинарно наказание на съдия в АпСпНС (към момента на образуване на производството – и.ф. административен ръководител на АпСпНС).  В същото вносителят на предложението е изложил данни за констатирани нарушения от страна на съдията, в качеството й на административен ръководител на АпСпНС, изразяващи се: в утвърждаване на Вътрешни правила за случайно разпределение, приложението на т.9, ал. 2 от които е в противоречие на чл. 9 ЗСВ и на Единната методика по приложението на принципа за случайно разпределение на делата в районните, окръжните, административните, военните, апелативните и специализираните съдилища, приета с решения на ВСС по протоколи от 04.12.2014 г. 19.03.2015 г. и от 10.01.2017 г.; липса на издадена заповед за определяне на групите дела, съгласно чл.2 от Единната методика; допусната противоречива практика при сформирането на въззивни състави по дела с правно основание чл.64 и чл.65 от Наказателно-процесуалния кодекс (НПК). В заключение е посочено, че направените констатации сочат на неизпълнение от страна на съдията на задълженията по чл.107а вр. чл. 106, ал.1, т. 2 вр. чл. 9 ЗСВ - в рамките на общото организационно ръководство да се създаде организация на разпределението на делата в АпСпНС, което да се извършва на принципа на случайния подбор, съобразно реда на постъпването им, както и задължението по чл.3 вр. чл. 9 от Единната методика – разпределението на делата да се извършва на принципа на случайния подбор чрез електронно разпределение съобразно поредността на постъпването им.
Дисциплинарният състав е изяснил фактите и обстоятелствата, съгласно предвидените изисквания и процедура, и е приел решение по реда на чл. 319 ЗСВ, с което е предложил на СК на ВСС да приеме, че съдията не е извършила нарушения по смисъла на чл.307, ал.3, т. 4 ЗСВ, поради което да не й наложи дисциплинарно наказание. Решението заедно с преписката са внесени за разглеждане на заседание на СК на ВСС, проведено на 16.07.2019 г. С решение по т.8 от протокол № 23/16.07.2019 г. на СК на ВСС е прието, че съдията не извършила нарушения по чл.307, ал.3, т. 4 ЗСВ и не й е наложено дисциплинарно наказание. Дисциплинарно наказващият орган е приел, че в настоящия случай липсват доказателства, от които да се направи извод за наличие на виновно извършено от съдията дисциплинарно нарушение. За да обоснове този извод, дисциплинарният състав, респ. СК на ВСС, са приели, че съгласно разпоредбата на чл.9, ал. 1 ЗСВ, разпределението на делата се извършва на принципа на случайния подбор чрез електронно разпределение. Допълващите този основополагащ принцип правила се съдържат в Единната методика, приета с решение на ВСС по протокол № 57/04.12.2014 г., както и в приетите в АпСпНС Вътрешни правила за случайно електронно разпределение на делата. В чл.6 от Единната методика е прието, че за неуредените случаи в методиката, административните ръководители изработват правила, в които се уреждат случаи за преразпределение на делата, които задължително следва да бъдат мотивирани. В утвърдените в АпСпНС Вътрешни правила са въведени специални правила, свързани с особеностите на делата с оглед броя на обвиняемите по едно дело, възможността да се сформират състави по същество, броят на съдиите и възможните причини за отсъствие на съдия. Хипотезата, при която може да се замени съдия-докладчик е изчерпателно уредена. Причините за невъзможност конкретен докладчик да участва в разглеждане на делото са примерно изброени в Единната методика, като неуредените случаи попадат в „други законови основания“. Посочено е, че в конкретния случай тези „други основания“ са регламентирани в чл.9, ал. 2 от Вътрешните правила, действащи в АпСпНС. Прието за безспорно установено по делото е, че докладчиците по делата, разглеждани в АпСпНС, се избират чрез системата за случайно разпределение и съответният избор предопределя и членовете на състава, който е предварително определен със заповед на административния ръководител. При невъзможност някой от членовете на съдебния състав да участва, административният ръководител определя измежду всички съдии, които могат да участват в делата по чл.64 и чл. 65 НПК останалите членове на съдебния състав. Наред с това, дисциплинарно наказващият орган е съобразил, че липсва нормативно задължение за случаен избор или замяна на членовете на съдебния състав. Независимо от това, е посочено, че след 06.07.2017 г. централизираната система за случайно разпределение на дела в АпСпНС има модул за избор на членове на съдебни състави на случаен принцип. Дисциплинарно наказващият орган е съобразил и обстоятелството, че при предходно извършените проверки в АпСпНС от Върховния касационен съд (ВКС) и ИВСС не е отчетено като нарушение на законовото изискване по чл.9, ал. 2 ЗСВ, доколкото то визира избора на съдията-докладчик, както и на вътрешните правила. Напротив, констатирано е, че е създадена много добра организация на работа в съда с оглед спазване на принципа на случаен подбор на докладчик по делата.
На следващо място, в решението на дисциплинарния състав е изложено мотивирано становище за необоснованост на внесеното предложение, в частта по пункт трети, четвърти, пети и шести. Прието за неоснователно е твърдението, че е налице манипулативност и субективност при определянето на въззивни състави. В тази връзка е посочено, че по част от делата, предмет на предложението, тези твърдения не държат сметка, че неизпълнението на служебни задължения предполага да са накърнени конкретни нормативни правила, които в случая липсват. Въпросът за целесъобразността на едно или други действие е прието, че не може да бъде предмет на обсъждане в рамките на едно дисциплинарно производство. В решението на дисциплинарния състав са обосновани изводи, че в случая не се установяват нарушения на заповедите за сформиране на състави в АпСпНС, а по отношение на твърдението, че в процесния период не се е спазвал графикът за дежурство през лятната ваканция, е прието, че съставите са формирани съгласно решение от 08.06.2016 г. на Общото събрание на съдиите от АпСпНС – измежду всички съдии, които са на работа, освен тези по чл.64 и чл. 65 НПК, които се разпределят на дежурни състави.
Решението е оспорено пред ВАС от ИВСС. С решение № 17599/20.12.2019 г., постановено по адм. дело № 9934/2019 г. по описа на ВАС, шесто отделение, е отхвърлена жалбата на ИВСС против решението по т.8 от протокол № 23 от проведеното на 16.07.2019 г. заседание на СК на ВСС. Решението е потвърдено с решение № 9728/16.07.2020 г. по адм. дело № 2430/2020 г. на ВАС-Петчленен състав.
- Решение на СК на ВСС по точка 2 от протокол № 12 от 02.04.2019 г. по дисциплинарно дело № 17/2016 г. по описа на ВСС, с което не е взето решение за налагане на дисциплинарно наказание на съдия в СГС (Мирослава Стефанова Тодорова). Производството е инициирано по предложение на ИВСС за налагане на дисциплинарно наказание на съдия в СГС, за извършено от нея, в качеството й на съдия в СРС, дисциплинарно нарушение по чл.307, ал.3, т. 1 ЗСВ. След изясняване на фактите и обстоятелствата, съгласно предвидените изисквания и процедура, дисциплинарният състав е приел решение по реда на чл. 319 ЗСВ, с което е предложил на СК на ВСС да приеме, че съдията е извършила нарушения, изразяващи се в системно неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони, за което да се наложи дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 2 ЗСВ – намаляване на основното трудово възнаграждение с 15 на сто за срок от 9 месеца. Дисциплинарният състав е посочил, че при определяне на вида и размера на наказанието, съответстващо на извършеното нарушение и с оглед разпоредбата на чл. 309 ЗСВ, е преценил, че допуснатите значителни забави по изготвянето на решения и мотиви към постановени присъди се дължат и на обективни причини – високата натовареност на съдиите в СРС и персонално на дисциплинарно привлеченото лице, като е съобразена и практиката на дисциплинарно наказващия орган по дисциплинарни производства, образувани срещу съдии в СРС. Предложението на дисциплинарния състав е разгледано на заседание на СК на ВСС, проведено на 26.02.2019 г., като след проведено гласувано е постигнат резултат 5 гласа „за“ и 6 гласа „против“. Предвид изискуемото се мнозинство по чл. 320, ал. 6 във вр. ал. 3 ЗСВ предложението на дисциплинарния състав не е прието. При проведените обсъждания е направено предложение за налагане на по-тежко наказание - по чл. 308, ал.1, т. 4 ЗСВ, като са изложени съображения, че същото е съответно на извършеното нарушение. С оглед изискванията на разпоредбата на чл. 320, ал. 5 ЗСВ разглеждането на делото е отложено, като е предоставена възможност на дисциплинарно привлеченото лице да бъде изслушана или да даде писмени обяснения във връзка с направеното предложение за налагане на по-тежко наказание.
Предложението за налагане на дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 4 ЗСВ е разгледано на заседание на СК на ВСС, проведено на 02.04.2019 г. Направени са още две предложения за налагане на дисциплинарно наказание, съответно по чл.308, ал.1, т. 1 и 3 ЗСВ. При последвалите гласувания, предложението за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 308, ал.1, т. 4 ЗСВ – понижаване в длъжност за срок от една година, е получило 5 гласа „за” и 8 гласа „против”, при второто предложение за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 308, ал.1, т. 3 ЗСВ – понижаване в ранг за срок от една година, е постигнат резултат – 5 гласа „за“ и 6 гласа „против“ и третото предложение по чл.308, ал.1, т. 1 ЗСВ – забележка – 4 гласа „за“ и 8 гласа „против“.
С оглед постигнатите при проведените гласувания резултати и липсата на постигнато мнозинство, което се изисква по чл. 320, ал. 6 ЗСВ за налагане на наказание (не по-малко от 8 гласа за съдийската колегия), формираната воля на колективния орган е отразена в решението на СК на ВСС по т. 2 от протокол 12/02.04.2019 г., като „не приема решение за налагане на дисциплинарно наказание на съдията по направеното предложение от Инспектората към Висшия съдебен съвет“.
Решението е оспорено пред ВАС от ИВСС. С решение № 13743/16.10.2019 г., постановено по адм. дело № 4685/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение, е приета за основателна подадената от ИВСС жалба срещу решенията на СК на ВСС по протокол № 12 от заседанието, проведено на 02.04.2019 г., обективирани в пълния стенографски протокол, по т. 2 от дневния ред, относно : произнасяне по предложението за налагане на дисциплинарно наказание по реда на чл. 320, ал. 3, буква „в“ ЗСВ на съдия в СГС, с които : 1. не се приема предложението за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 4 ЗСВ – „понижаване в длъжност за срок от една година”, 2. не се приема предложението за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 3 ЗСВ – „понижаване в ранг за срок от една година”, 3. не се приема предложението за налагане на дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 1 ЗСВ - „забележка”. Тричленният съдебен състав на ВАС е приел, че посочените решения са приети от компетентен административен орган, в съответствие с правомощията, които има по чл. 320, ал. 3 ЗСВ и при наличие на кворум, като в ЗСВ не се съдържа изискване за наличие на квалифицирано мнозинство при формирания отказ. Като аргументи за този извод съдът е посочил, че когато при гласуването не се постигнат 8 гласа „за” налагане на наказание, решението на органа следва да бъде „не налага”, който извод произтича от тълкуването на разпоредбата на чл. 320, ал. 6 ЗСВ в относимата редакция. Последната предвижда квалифицирано мнозинство само при вземане на решение за налагане на дисциплинарно наказание, но не и при отказ. Тричленният състав на ВАС е приел, че след проведеното явно гласуване на 02.04.2019 г. и получения резултат от трите гласувания, по направените предложения за налагане на съответното дисциплинарно наказание (по чл. 308, т. 1, 3 и 4 ЗСВ), СК на ВСС не е формирала мнозинство, съответно воля, съдията да бъде наказана за извършено дисциплинарно нарушение по чл. 307, ал. 3, т. 1 ЗСВ. 
Също така съдът е направил извод, че решението на СК на ВСС, записано в протокол № 12 от 02.04.2019 г., а именно: „не взе решение за налагане на дисциплинарно наказание по направеното предложение от ИВСС“, не е административен акт, тъй като не е било подложено на гласуване от СК на ВСС в проведеното заседание. Наред с това, съдът е приел, че решението на СК на ВСС взето по т.3 от протокол № 7/26.02.2019 г., с което не се приема предложението на дисциплинарния състав за налагане на дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 2 ЗСВ, не е обжалвано по реда на чл.323 и сл. ЗСВ, поради което е стабилен административен акт, което е довело до прекратяването на производството по тази част от жалбата.  
На следващо място, тричленният съдебен състав на ВАС е приел за основателни доводите, изложени в жалбата, за наличие на нарушение на чл. 146, т. 2 във вр. с чл. 59, ал. 2, т. 4 АПК, свързано с неспазване на изискването за форма на акта, което представлява и съществено нарушение на административнопроизводствените правила при издаване на спорните решения – основание по чл. 146, т. 3 АПК. Съдът е счел, че при приемане на горепосочените административни актове, с които е формиран отказ, съответно липса на воля на СК на ВСС да наложи дисциплинарно наказание за извършено от обективна страна дисциплинарно нарушение от съдията, е допуснато противоречие между мотивите и диспозитива на решенията. Посочено е, че доколкото предложението на дисциплинарния състав не е прието, както е в разглеждания случай, като мотиви на акта и на основание чл. 320, ал. 7, изр. второ ЗСВ, се смятат изказаните съображения от членовете на СК на ВСС. Констатираното противоречие между съобразителната част и диспозитива на административния акт, препятства установяването на фактическите и правните основания за постановяване на оспорените решения. В тази връзка съдът е изложил мотиви, че  изказванията на членовете на СК в проведените заседания на 02.04.2019 г. и 26.02.2019 г., не са мотивирани от обстоятелства, при наличието на които, на съдията не следва да се налага дисциплинарно наказание за извършено дисциплинарно нарушение по чл. 307, ал. 3, т. 1 ЗСВ. Напротив, сторени са разисквания както на обстоятелствата по дисциплинарното дело, така и на допълнителни факти, които са възприети от някои от членовете на СК като утежняващи вината обстоятелства и съответно като основание за налагане на по–тежко дисциплинарно наказание. Съдът е приел, че във всички изказвания на членовете на СК на ВСС се приема, че съдията е извършила дисциплинарно нарушение, свързано със системното неспазване на установените в закона срокове, но при гласуването на направените предложения не се формира воля магистратът да бъде дисциплинарно наказан. Тричленният съдебен състав на ВАС е приел, че именно излагането на обосновани от фактите и обстоятелствата по дисциплинарното дело съображения, са гаранция както за упражняване на признатото на съдията право на защита, така и за проверка законосъобразността на решенията на СК на ВСС. В случая, според решаващия състав на ВАС, от данните по административната преписка и дисциплинарно дело № 17/2016 г. по описа на ВСС, не се установява органът да е изложил мотиви, които да обосновават ненаказуемостта на извършеното от съдията дисциплинарно нарушение по чл. 307, ал. 3, т. 1 ЗСВ.
Съдът е приел, че в конкретната хипотеза СК на ВСС при наличие на установено от данните по преписката дисциплинарно нарушение по смисъла на чл. 307, ал. 3, т. 1 ЗСВ е следвало да съобрази изискванията на чл. 309 ЗСВ, съответно своята установена практика при аналогични случаи и да приеме решение, с което да ангажира дисциплинарната отговорност на съдията, като наложи съответното по вид наказание. Това заключение е довело до отмяна на процесните решения и до връщане на преписката на СК на ВСС за ново произнасяне. 
Решението е потвърдено с решение № 9886/20.07.2020 г., постановено по адм. дело № 534/2020 г. по описа на ВАС – петчленен състав. 
- Решение на СК на ВСС по точка 5 от протокол № 23 от 16.07.2019 г. по дисциплинарно дело № 21/2017 г. по описа на ВСС, с което е наложено дисциплинарно наказание по чл.308, ал.1, т. 6 ЗСВ –„дисциплинарно освобождаване от длъжност“, на съдия в Районен съд - Раднево за допуснати дисциплинарни нарушение по чл.307, ал.3, т. 3 и 4 ЗСВ (Люба Михайлова Петрова). Производството е инициирано по предложение на председателя на Районен съд – Раднево. В предложението се сочи, че от страна на съдията е налице виновно неизпълнение на служебните задължения и извършване на действия, които са тежко нарушение на КЕПБМ, което е накърнило престижа на съдебната власт.
Фактите, изложени в предложението, са следните: на 29.03.2017 г., при участието на  съдебен секретар, съдията е провела открити съдебни заседания по чнд № 95/2017г., гр.д. № 172/2017г. и гр.д. №188/2017г., по описа на Районен съд – Раднево. При извършената проверка е установено, че за тези заседания са изготвени протоколи както от съдебния секретар, така и от съдията. Между изготвените от съдията протоколи и протоколите, изготвени от съдебния секретар, са налице сериозни несъответствия.
С решение на СК на ВСС по протокол № 45/07.11.2017 г., производството по дисциплинарното дело е спряно до окончателното приключване на наказателното разследване по д.п. № 204/2017 г., по описа на СО на СГП - СЗ „А“. Производството е водено срещу магистрата за това, че в качеството си на длъжностно лице по смисъла на чл. 93, ал. 1, б.“а“ от Наказателния кодекс - съдия в Районен съд – Раднево, в кръга на службата си, съставила официален документ - протокол от съдебно заседание, проведено на 29.03.2017 г. по чнд № 95/2017 г. на РС-Раднево, в който удостоверила неверни обстоятелства и изявления.
С решение на СК на ВСС по протокол № 14/23.04.2019 г. производството по дисциплинарното дело е възобновено поради приключването на наказателното производство с влязла в сила осъдителна присъда, с която съдията е призната за виновна в това, че в неустановени дата и час, в периода от 15.00 часа на 29.03.2017 г. до 8.50 часа на 30.03.2017 г. в сградата на съдебната палата в гр. Раднево, в качеството си на длъжностно лице - съдия в Районен съд – Раднево, в кръга на службата си е съставила официален документ (протокол от съдебно заседание, проведено на 29.03.2017г. по чнд № 95/2017 г.), в който е удостоверила неверни обстоятелства, с цел да бъде използван като доказателство за тях- престъпление по чл.311, ал.1 НК.
Дисциплинарният състав е предложил на СК на ВСС да наложи дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ - дисциплинарно освобождаване за извършени от нея нарушения по чл. 307, ал. 3, т. 3 и 4 ЗСВ.
Предложението е разгледано на заседанието на СК на ВСС, проведено на 16.07.2019 г. След проведеното обсъждане и гласуване е прието и решение, че съдията е извършила нарушения по чл. 307, ал. 3, т. 3 и 4 ЗСВ, за което й се налага дисциплинарно наказание по чл. 308, ал. 1, т. 6 ЗСВ.
При преценка тежестта на нарушението, дисциплинарно наказващият орган е взел предвид и широкият резонанс, придобит от процесния случай в социалното пространство чрез средствата за масова информация, както и че станалите обществено достояние факти са създали в публичното пространство обосновано съмнение в безпристрастността, почтеността и морала на магистратите при осъществяване на служебните правомощия, което без оглед на престъпната съставомерност на деянието от наказателноправна гледна точка, представлява накърняване на престижа на съдебната власт. На следващо място, релевантни за вида на определеното наказание са приети и медийното отразяване на присъдата и решенията на наказателния съд, след приключване на наказателното дело, за извършеното от съдията престъпление по чл.311, ал.1 НК, с влязъл в сила съдебен акт и ескалиралият обществен отзвук по този повод. Наред с това, дисциплинарно наказващият орган е приел, че така определеното наказание съответства на целта на закона, като е посочил, че разпоредбата на чл.162, т. 3 ЗСВ, във всяка една от редакциите, от неговото приемане до сега, поставя като условие за заемане на магистратска длъжност безупречен морал, съответстващ на критериите, предявени от действащите в различните периоди правила за професионална етика и етични кодекси, което обслужва държавния и обществен интерес за спазване на конституционно установените принципи за обективност, безпристрастност и независимост на правораздаването, точно и еднакво прилагане на законите, и справедлив процес. Постановената присъда за престъпление по чл.311, ал. 1 НК е в разрез с посочените изисквания за заемане на длъжността „съдия“, очертаващи необходимост от високи нравствени качества, които лицето трябва да притежава – като гарант за охрана на обществените отношение, свързани със стабилността в правораздаването.
Решението е оспорено пред ВАС. С решение № 672/31.01.2020г. на тричленен състав на Върховния административен съд, постановено по адм. дело № 9036/2019 г., е отхвърлена жалбата против решението на СК на ВСС за налагане на дисциплинарно наказание. След обсъждане на събраните по делото факти и доказателства, съдът е приел, че с действията си по съставяне на протоколите от проведените на 29.03.2017 г. съдебни заседания по чнд № 95/2017 г., гр.д. № 172/2017 г. и гр.д. № 188/2017 г., по описа на Районен съд – Раднево, съдията е извършила нарушения по смисъла на чл. 307, ал.3, т. 3 и 4 ЗСВ, като виновно не е изпълнила служебните си задължения, произтичащи от разпоредбите на чл. 311, ал. 1 и 2 НПК и чл. 150, ал. 1 и 4 ГПК, определящи задължителното съдържание на съдебните протоколи, като с това е нарушила и КЕПБМ (т.2.5; 3.4; 5.5; 5.6; 5.7).
Съдът е приел, че в хода на дисциплинарното производство не са допуснати съществени нарушения на административнопроизводствените правила, обуславящи отмяна на наложеното дисциплинарно наказание. Събраните в рамките на дисциплинарното и съдебното производства доказателства са обсъдени в мотивите на съда. Решаващият състав на ВАС е приел за установени извършените от съдията действия във връзка с изготвянето на съдебните протоколи по посочените три дела и неверните удостоверявания в тях, които са в грубо нарушение на правилата на НПК и ГПК относно протоколирането на съдебните заседания. Съдът се е съобразил и с влязлата в сила присъда, с която съдията е осъдена за престъпление по чл.311, ал.1 НК, която е задължителна и обвързва съда относно извършеното деяние, неговата противоправност и виновността на дееца. Освен това съдът е дал отговор и на направените с жалбата възражения относно нарушаването на принципа „ne bis in idem“. Приел е, че дисциплинарното производство не удовлетворява критериите „Енгел“ и няма характер на наказателно производство по смисъла на чл.6,§1 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи и поради това не е налице основание за неговото прекратяване.
Решението е потвърдено с решение № 14147/16.11.2020 г. на ВАС-Петчленен състав, постановено по адм. дело № 6856/2020 г. 
- Решение на СК на ВСС по точка 2 от протокол № 6 от 18.02.2020 г., с което е прекратено производството по дисциплинарно дело № 27/2018 г. по описа на ВСС, образувано срещу съдия в СРС (Мирослав Тодоров Петров), поради изтичане на 6-месечния срок по чл.310, ал.1 ЗСВ, считано от откриване на нарушенията. Производството по дисциплинарното дело е образувано по предложение от ИВСС за налагане на дисциплинарно наказание във връзка с констатирани системни нарушения, довели до съществено и неоправдано забавяне при изготвянето на крайните съдебни актове по разпределените на съдията дела. СК на ВСС е приела решение по т.1.1 от протокол № 26/31.07.2018 г., с което не е образувано дисциплинарно производство по предложението на ИВСС, в частта за допуснатото бездействие от страна на съдията от датата на обявяване за решаване до 10.07.2017 г. по посочените в решението дела, поради наличието на друго образувано дисциплинарно производство за същото дисциплинарно нарушение – дисциплинарно дело № 45/2017 г. С решение по т.1.2 от същия протокол е образувано дисциплинарно производство по останалата част от предложението на ИВСС, включително за забавяне на посочените дела след 10.07.2017 г. С решение  на дисциплинарния състав по дисциплинарно дело № 27/2018 г. по описа на ВСС, при преценка допустимостта на производството с оглед сроковете по чл. 310 ЗСВ, е прието, че с изтичането на преклузивния срок по чл. 310, ал. 1 ЗСВ материалното правомощие на дисциплинарно наказващия орган да реализира дисциплинарна власт за търсене на дисциплинарна отговорност на магистрата е преклудирано, поради което е предложено на СК на ВСС да прекрати дисциплинарното производство, като недопустимо.
По делото е установено, че във връзка с воденото дисциплинарно производство срещу съдията по дисциплинарно дело № 45/2017 г. с писмо от 23.11.2017 г. от председателя на СРС, на ИВСС е представена информация с актуализирани данни, обобщени в табличен вид за общия брой разпределени дела по дежурства и приключили дела по месеци и общо за годината за периода октомври 2012 г. – 01.10.2017 г. за магистрата, справка за проведените открити и закрити съдебни заседания на съдията, месечни и годишни справки за броя на приключилите дела с ненаписани в срок съдебни актове, справка за постъпилите месечно и годишно дела на всеки от съставите в Наказателно отделение на СРС, годишни справки за процентната индивидуална натовареност на съдията през посочения период, справка за броя на потвърдени, отменени и изменени съдебни актове за този период, справка за ползвания платен годишен отпуск и справка за коефициента на индивидуалната натовареност на магистрата в СИНС. Въпреки посочения в писмото срок, съдържащата се в тях информация е относно периода октомври 2017 г. – 14.11.2017 г. Установено е, че всички дела, описани в предложението на ИВСС и предмет на дисциплинарното производство, присъстват и в изпратената с писмо от 23.11.2017 г. справка.
При тези данни е формиран извод, че бездействието на съдията е открито на дата 23.11.2017 г., когато председателят на СРС е предоставил с писмо от същата дата до ИВСС гореописаната информация. Дисциплинарният състав е приел, че на тези дати бездействията (забави при постановяване на дължимите съдебни актове) са били открити поне от един от субектите, които имат право да направят предложение за образуване на дисциплинарно производство за налагане на дисциплинарно наказание, като в конкретния случай това е съответният административен ръководител по смисъла на чл. 312, ал. 1, т. 1 ЗСВ. С изготвянето на посочените по-горе справки, в които са удостоверени съответните обстоятелства и подписването на тези справки от председателя на СРС, на същия са станали известни съществените елементи на нарушенията от обективна и субективна страна.
Обоснован е извод, че от посочената дата е започнал да тече шестмесечният срок за образуване на дисциплинарно производство, който е изтекъл на 23.05.2018 г. При така установеното от фактическа и правна страна, дисциплинарният състав е приел, че дисциплинарното производство е образувано на 31.07.2018 г., тоест след изтичане на шестмесечния срок по чл. 310, ал. 1 ЗСВ, считано от откриването на нарушенията.
След разглеждане на предложението на дисциплинарния състав по дисциплинарно дело № 27/2018 г. по описа на ВСС, с решение по  т. 2 от протокол № 6/18.02.2020 г. на СК на ВСС е прекратено производството по делото по описа на ВСС, поради изтичане на 6-месечния срок по чл. 310, ал. 1 ЗСВ, считано от откриване на нарушенията.
Решението е оспорено пред ВАС от ИВСС. С решение № 12405/07.10.2020 г. по адм. дело № 6024/2020 г. описа на ВАС-шесто отделение, е отхвърлена жалбата на ИВСС против решението на СК на ВСС. Съдът е приел, че оспореното решение на СК на ВСС е издадено от компетентния по смисъла на чл. 320, ал. 2 ЗСВ орган, прието е с необходимото съгласно чл. 320, ал. 6 ЗСВ мнозинство и при спазване изискванията за форма. В мотивите на съдебния акт е посочено, че СК на ВСС законосъобразно е приела, че с изтичането на срока по чл. 310, ал. 1 ЗСВ правомощието на дисциплинарно наказващия орган да образува дисциплинарно производство за търсене на дисциплинарна отговорност на магистрата е преклудирано, поради което същото като недопустимо образувано е прекратено. Тричленният състав на ВАС е споделил правните изводи на дисциплинарно наказващия орган, че гаранция за спазване на общия принцип non bis in idem е единния начален момент, от който започва да тече 6-месечния срок по чл. 310, ал. 1 ЗСВ за всички субекти, които могат да бъдат вносители на предложение. Разпоредбата на чл. 308, ал. 4 ЗСВ изрично регламентира, че за едно и също дисциплинарно нарушение се налага само едно дисциплинарно наказание. Доколкото откриването на дисциплинарното нарушение, изразяващо се в бездействие, включва субективен елемент - узнаване на съществените елементи на дисциплинарното нарушение, за да не се наруши принципа за еднократност, се приема, че дисциплинарното нарушение е открито на датата, на която, който и да е от оправомощените вносители на предложение за налагане на дисциплинарно наказание по правилата на чл. 312, ал. 1 ЗСВ е узнал за съществените признаци на нарушението. Съдът е посочил, че откриването е релевантно тогава, когато е станало тяхно достояние, като който и от тези органи да е открил нарушението, срокът за налагане на дисциплинарно наказание е започнал да тече. В случая дисциплинарното нарушение е открито от административния ръководител на СРС, като моментът на узнаване (получаване на информация за извършването на нарушението) е меродавен за броенето на срока. Според тричленният състав на ВАС горепосочените правни изводи са намерили израз и в т. 7.1 от Правилата за дисциплинарната дейност на ВСС, в която е посочено, че 6-месечният срок от откриването на нарушението започва да тече от узнаването за нарушението от някои от лицата по чл. 312, ал. 1 ЗСВ, като този срок не се новира и не тече поотделно за всеки от тях. Цитираната норма, на свой ред, е почти буквално възпроизведена в актуалната разпоредба на чл. 310, ал. 1, изречение второ ЗСВ (ДВ, бр. 11 от 2020 г.). Според т. 7.2 от Правилата шестмесечният срок се брои от узнаване на обстоятелствата от лицата по чл. 312, ал. 1 ЗСВ за извършеното дисциплинарно нарушение до приемане на решение за образуване на дисциплинарно производство, а според т. 7.3 под "узнаване" се разбира, че нарушението (действие или бездействие) в неговите съществени признаци е станало известно на някое от оправомощените субекти да правят предложение за налагане на дисциплинарно наказание на магистрат.
Съдът не е възприел аргументите на жалбоподателя, че откриването на нарушението се осъществява след като обобщените данни от нарочно възложена проверка са станали известни на наказващия орган. В тази връзка тричленният състав на ВАС е изложил мотиви, че релевантно е откриването/узнаването за нарушението от лицата и органите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ, които невинаги съвпадат с наказващите органи по чл. 311 ЗСВ. На следващо място е посочено, че в ЗСВ не е регламентирано по какъв начин може и следва да бъде открито извършеното нарушение, което налага да се приеме, че откриването на нарушението може да бъде осъществено по всички възможни начини, стига тези начини да осигуряват необходимата информация относно релевантните факти и обстоятелства. В конкретния случай, съдът е приел за обосновани изводите на дисциплинарно наказващия орган, че откриването на нарушението от административния ръководител на СРС се установява по категоричен и безспорен начин с обективираните в писмо от 23.11.2017 г. данни. Същите са достатъчни за да бъде прието, че органът е запознат със забавянето на съдията при изпълнение на задълженията му в законоустановените срокове. Съдържащата се в горепосочените справки подробна информация е в необходимите степен и количество, за да може органът или лицето да установи субектът на нарушението, времето и мястото на извършване на нарушението, както и съществените признаци на деянието, които го квалифицират като дисциплинарно нарушение. Приета за неоснователна е и изложената в жалбата теза, че уреденото в т. 7.4 правило, регламентиращо, че по отношение на ИВСС "узнаване" е налице в момента, в който актът за резултатите от проверката е изготвен окончателно, въвежда изключение относно началния момент на сроковете по чл. 310, ал. 1 ЗСВ. Гарантирането на спазване на принципа за еднократност на наказанието за едно нарушение и обстоятелствата, че срокът е започнал да тече от откриването/узнаването за нарушението от административния ръководител на СРС и същият не тече поотделно за всеки от лицата и органите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ преклудират възможността за започване на броенето на срока от по-късния момент на узнаване за нарушението от ИВСС.
Решението не е оспорено и е влязло в сила.
- Решения на СК на ВСС по точка 1.1. и 1.2. от протокол № 29 от 17.09.2019 г. по дисциплинарно дело № 18/2017 г. по описа на ВСС, с които на (Методи Орлинов Лалов), в качеството му на съдия в СРС, са наложени две дисциплинарни наказания „забележка“: 1. по предложение на ИВСС за неизпълнение на служебни задължения по смисъла на чл. 80, ал. 1, т. 1 ЗСВ и чл. 80, ал. 1, т. 1 във вр. чл. 9 ЗСВ (ред. ДВ, бр. 14/2015 г. и ДВ, бр. 28/2016 г.); 2. по предложение на и.ф. председател на СРС за допуснати нарушения на т. 4.1., 4.2. и 4.4. КЕПБМ.
Производството по дисциплинарното дело включва в предметния си обхват 2 броя дисциплинарни дела, образувани по предложения, както следва:
- предложение на ИВСС, в което са изнесени обстоятелства за извършено дисциплинарно нарушение по смисъла на чл. 307, ал. 3, т. 4 ЗСВ, изразяващо се в неизпълнение от съдията на задълженията му на административен ръководител на СРС по чл. 80, ал. 1, т. 2 и т. 15 ЗСВ (чл. 80, ал. 1, т. 1 и т. 10 ЗСВ - в редакцията преди изменението в ДВ, бр.62 от 2016 г.) и чл. 80, ал. 1, т. 2 във вр. с чл. 9 ЗСВ (чл. 80, ал. 1, т. 1, вр. чл. 9 ЗСВ - в редакцията преди изменението в ДВ, бр.62 от 2016 г.), респ. лошо и/или неточно изпълнение, през периода от 01.08.2015 г. до 01.08.2016 г. Обстоятелствата са установени при извършена контролна проверка на СРС, възложена със заповед  на главния инспектор на ИВСС. 
- предложение от и.ф. административен ръководител на СРС за налагане на дисциплинарно наказание на съдията за извършено дисциплинарно нарушение по чл. 307, ал. 3, т. 3 ЗСВ във връзка с т. 4.1, 4.2 и 4.4 КЕПБМ. Допуснатото нарушение се изразява в отправяне на словесни заплахи към съдебен служител по време на планирана среща между нея и представители на строителна фирма в изпълнение на служебните й задължения в близост до съдебната сграда. Съдията с висок и назидателен тон и в присъствието на третите лица е упрекнал съдебния служител, че не изпълнява служебните си задължения по окосяване на тревата около сградата на съда, като е отправил към нея подигравателните думи „ще искам да се усмихнеш в неокосената трева и да те снимам“ и заплахи, че ще я „уволни от по-висока инстанция“. 
Двете дисциплинарни дела са обединени в едно общо дисциплинарно дело № 18/2017 г.  с решение на СК на ВСС.
Дисциплинарният състав е приел решение, като по първото предложение за налагане на дисциплинарно наказание, след преценка на доказателствата, е направен извод, че видно от констатациите в Акт за резултати от извършена контролна проверка, голяма част от препоръките на ИВСС, отправени с актове от предишни проверки, не са изпълнени от административния ръководител, което обективира бездействие при упражняване на правомощието за предприемане на организационни мерки по изпълнението им. Административният ръководител не е организирал достатъчно ефективно работата на съдиите, не е създал необходимите предпоставки за спазване на принципа на чл. 9 ЗСВ за случайно разпределение на делата и с издадените заповеди несправедливо е натоварил съдиите, които добре се справят с работата, не е предприел никакви дисциплинарни мерки против съдиите с най-много забавени дела, а с изказванията си „че съдиите от СРС не следва да бъдат наказвани предвид тяхната свръхнатовареност“ е създал у тях неправилното разбиране, че не носят дисциплинарна отговорност за неспазване на процесуалните срокове. С бездействието си и занижения контрол е допринесъл за влошаване на работата на отделните съдии и е съпричинил забави извън разумния срок на съдебните актове по 2456 дела, неизвършване на никакви процесуални действия по 1251 граждански дела и пренасрочване на 278 наказателни дела. Не е изпълнена препоръката за приемане на действащи Правила за разпределение на делата и са издавани заповеди за разпределение и преразпределение на дела по неясни критерии и при нееднакво процедиране, при което новонастъпилите съдии са натоварени 130 %. Със заповед от 29.09.2015 г. съдията е възложил на шестима поименно определени съдебни служители да извършват техническата дейност по определяне на съдия-докладчик, с което е нарушил чл. 35, ал. 4 във вр. с чл. 36 от ПАС (Правилник за администрацията в съдилищата). Тежестта на нарушението е още по-голяма от гледна точка на § 6, ал. 1 от Конвенцията за защита правата на човека и основните свободи, практиката на Европейския съд за правата на човека, с направен анализ на решението по дело № 57774/13 (Miracle Europe Kft v. Hungary) и Доклада на Българския институт за правни инициативи от 2013 г. Не са изпълнени служебните задължения по отношение на воденето на съдебните книги по гражданските дела, не са взети подходящи организационни мерки за своевременно насрочване и приключване на делата. Не е създаден регистър на висящите наказателни дела, образувани преди 2012 г. и на делата с депозирани жалби и протести (чл. 43, ал. 2 и чл. 42, ал. 3 от ПАС). Дисциплинарният състав е отчел, че съдия Лалов е предприел известни мерки срещу забавите, но само срещу 5 съдии и по отношение изготвянето на съдебни актове по обявени присъди или обявени за решаване дела. Обоснован е извод, че съдията е действал виновно при пряк или евентуален умисъл и с действията си е дал основателен повод на гражданите за недоверие в независимостта и безпристрастността на съда, поради което дисциплинарният състав е предложил на СК на ВСС по това предложение, на основание чл.311, ал.1, т.3, вр.чл.307, ал.3, т.4, вр.чл.308, ал.1, т.3 ЗСВ, да наложи дисциплинарно наказание “понижаване в ранг за срок от 1 година" - от ранг „съдия в апелативен съд“ в ранг „съдия в окръжен съд“, за неизпълнение на служебни задължения по смисъла на чл. 80, ал.1, т. 1 и т. 10 ЗСВ и чл.80, ал.1, т. 1, вр.чл.9 ЗСВ (ред.ДВ, бр.14/2015г. и ДВ бр.28/2016).
По второто предложение дисциплинарният състав е приел за доказано допуснато виновно нарушение на т. 4.1, 4.2 и 4.4 КЕПБМ, изразяващо в отправени на 05.07.2017 г. от съдията непристойни изрази и заплахи по повод неокосена трева в парковото пространство към съдебен служител - специалист “Съдебно имущество” в СРС, на висок тон и в присъствие на представители на строителна фирма. Обоснован е извод, че поведението е осъществено при пряк умисъл, тъй като съдията е съзнавал характера на поведението си, обективирано в подигравателен тон и заплахи, и е искал настъпването на последиците - поведението му да подейства сплашващо, унижаващо достойнството на служителката. С решението си дисциплинарният състав е направил предложение до СК на ВСС по това предложение, на основание чл.311, ал.1, т.3 вр.чл.307, ал.3, т.4, вр.чл.308, ал.1, т.1 ЗСВ, да наложи дисциплинарно наказание “забележка“ за допуснати нарушения на т.4.1, 4.2. и 4.4. КЕПБМ.
Решението на дисциплинарния състав е разгледано от СК на ВСС в заседанието й на 17.09.2019 г.
След проведено гласуване по първото предложение СК на ВСС не е взела решение за налагане на наказание „понижаване в ранг за срок от една година за неизпълнение на служебните задължения" по чл. 80, ал. 1, т. 1 и т. 10 ЗСВ. С 5 гласа „за" и 4 гласа „против" не е взето решение и по направеното предложение за дисциплинарно наказание „намаляване на трудовото възнаграждение в размер на 10% за срок от шест месеца". С 8 гласа „за" и 1 глас „против" е взето решение за налагане на дисциплинарно наказание „забележка" по предложението на ИВСС за неизпълнение на служебни задължения по смисъла на чл. 80, ал. 1, т. 1 ЗСВ и чл. 80, ал. 1, т. 1 във вр. чл. 9 ЗСВ (ред. ДВ, бр. 14/2015 г. и ДВ, бр. 28/2016 г.). По второто предложение на и.ф.председател на СРС е взето решение с 8 гласа „за" и 1 глас „против" за налагане на дисциплинарно наказание „забележка" за допуснати нарушения на т. 4.1., 4.2. и  4.4. КЕПБМ.
Със следващото си решение по т. 22 СК на ВСС е освободила магистрата от заеманата длъжност „съдия“ в СРС, на основание чл. 165, ал. 1, т. 2 ЗСВ, считано от датата на решението.
Решенията на СК на ВСС за налагане на дисциплинарни наказания са оспорени пред ВАС. С решение № 5445 от 11.05.2020 г., постановено по адм.дело №12505/2019 г. по описа на ВАС, шесто отделение, са отменени решенията по т. 1.1 и т. 1.2. от протокол № 29 от 17.09.2019 г. на СК на ВСС.
За да постанови този резултат решаващият съдебен състав е приел, че оспорените решения са приети от СК на ВСС в рамките на предоставените й от закона дисциплинарни правомощия, но при допуснати съществени нарушения на административнопроизводствените правила за провеждане на дисциплинарното производство по реда на ЗСВ и АПК, които насочват към извод за неправилно упражнена оперативна самостоятелност. Съдът е приел, че в процесния случай, по предложение на два различни органа (ИВСС и и.ф. административен ръководител на СРС), са образувани две дисциплинарни производства срещу един и същ съдия за осъществени от последния действия и бездействия, с различна правна квалификация като дисциплинарни нарушения. Двете производства са обединени в едно общо дисциплинарно дело №18/2017 г. с решение на СК на ВСС от 01.08.2017 г. Първоинстанционният съдебен състав е приел в постановения съдебен акт, че такова обединяване на две различни дисциплинарни нарушения противоречи на изискването за независимост при събирането на доказателства, изясняване на фактите и осигуряване правото на защита на дисциплинарно привлеченото лице по всяко от двете отделни дисциплинарни производства.
На следващо място, съдът е приел, че дисциплинарният състав, провел дисциплинарното производство, е допуснал съществено нарушение на процесуалното си задължение, визирано в чл. 319, ал.1 ЗСВ, като в предвидения 14-дневен срок от последното заседание не е приел решение, с което да предложи вида и размера на наказанието. Посочил е, че процесуалното бездействие на дисциплинарния състав като помощен орган е продължило повече от една година, без да са налице обективни и непреодолими причини, оправдаващи това бездействие, като е изтъкнал, че СК на ВСС, като дисциплинарно наказващ орган, не е упражнила своевременно правомощието си да удължи до 6 месеца срока за приключване на дисциплинарното производство. Съдебният състав е достигнал до извода, че това е повлияло върху материалноправната законосъобразност на приетите от СК на ВСС решения, като същите са приети в несъответствие с целта на носената от магистратите дисциплинарна отговорност, тъй като налагането на дисциплинарното наказание не е самоцел. Забавеното произнасяне в разглеждания случай е обезсмислило целта от налагане на приетите дисциплинарни наказания. Смисълът на дисциплинарното наказание е да съдейства за преустановяване на нарушенията и да осъществява превенция по отношение на дисциплинарно наказаното лице, като целта е лицето да се поправи и превъзпита, да се промени разбирането му за характера на извършеното от него, както и да му се въздейства предупредително, като му се отнеме възможността да извършва други нарушения. Целта на закона ще е постигната, ако наказаното лице се е поправило и не е допускало извършването на други нарушения, след налагането на дисциплинарното наказание. В случая, с оспорените решения по т.1.1. и т. 1.2. от протокол №29 от 17.09.2019 г., СК на ВСС, на съдията, в качеството му на административен ръководител на СРС, са наложени две наказания „забележка” за дисциплинарни нарушения, извършени за периода от 01.08.2015 г. до 01.08.2016 г., респ.на 11.07.2017 г. Едновременно с приемането на тези решения за налагане на дисциплинарните наказания „забележка”, СК на ВСС е приела в същия протокол от 17.09.2019 г. и решение по т.22 за освобождаване от длъжност на съдията, на основание чл. 165, ал.1 т.2 ЗСВ.
Решението е потвърдено с решение № 15739/18.12.2020 г. по адм. дело № 7834/2020 г. на ВАС-Петчленен състав. Петчленният съдебен състав на ВАС не е споделил изложените от първоинстанционния съд мотиви за недопустимост на обединяването на две отделни дисциплинарни производства, образувани по предложение на различни вносители, в едно общо. Според съда, не е налице нарушение на административнопроцесуалните правила в тази връзка. Всеки от субектите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ може да внесе предложение за налагане на дисциплинарно наказание едновременно и/или независимо един от друг. Предметът на дисциплинарното производство се очертава с предложението по чл. 312, ал. 1 ЗСВ (арг. чл. 316, ал. 3, вр. с чл. 319, ал. 1 и чл. 320, ал. 3 ЗСВ) и дисциплинарният състав, съответно ВСС - са обвързани и дължат произнасяне по вменените с него нарушения на дисциплинарно привлеченото лице. Посочено е, че видно от предвиденото в чл. 308, ал.4 ЗСВ, не е налице пречка в тези случаи внесените предложения за решаване на въпроса за дисциплинарната отговорност на магистрата и налагане на дисциплинарно наказание да се обединят и разгледат в едно общо производство, независимо че в ЗСВ и съответно в АПК, приложим по силата на препращащата разпоредба на чл. 328 ЗСВ в производството по Глава шестнадесета, няма процесуални правила относно обединяване на дисциплинарни производства. Такова процесуално действие е допустимо при спазване на основните принципи на административния процес и гарантиране на конституционно закрепеното право на защита на страните. Нормата на чл. 313, ал.1 ЗСВ изисква дисциплинарният състав да изслуша привлеченото към дисциплинарна отговорност лице или да приеме писменото му обяснение. Съюзът „или”, употребен в цитирания законов текст, сочи, че дори приемането на писмени обяснения е достатъчно за реализирането на правото на защита на лицето. Съдът е приел за установено от приложените към преписката по дисциплинарното дело писмени доказателства, че съдията е правил възражения и е участвал в заседанията по дисциплинарното дело, като е бил представляван и от адвокат. Не на последно място, магистратът разполага и с правото си да обжалва актовете, които счита, че накърняват неговите права и законни интереси. При положение, че в конкретния случай към даден момент е било образувано и второ (друго) дисциплинарно производство, съдът е приел, че същото правилно е присъединено към вече образуваното, тъй като няма законова забрана за обединяване на дисциплинарните производства, водени срещу магистрата и на следващо място - административният орган разполага с правото и е длъжен да прецени цялостната му професионалната дейност при ангажиране на дисциплинарната му отговорност. Петчленният състав на ВАС е приел, че този извод на съда – за недопустимост на обединяването на двете дисциплинарни производства, е несъществен и не променя по същество крайния извод на първоинстанционния решаващ състав за основателност на подадената от магистрата жалба срещу оспорените решения на СК на ВСС.

В обобщение, въз основа на данните по дисциплинарните производства през периода от 01.01.2020 г. до 31.12.2020 г., могат да се изведат следните изводи:

•	Както бе отбелязано и в предходните отчети на КДДВИВСС-СК за 2018 г. и 2019 г. налице е тенденция за значително намаляване на образуваните по реда на чл.316 ЗСВ дисциплинарни производства, като през отчетния период направените предложения по чл. 312 ЗСВ за налагане на дисциплинарни наказания на съдии са 4 (четири), през 2019 г. – 5 (пет); 2018 г. – 12 (дванадесет) ; 2017 г. – 42 (четиридесет и две).
•	По отношение на допуснатите от съдиите дисциплинарни нарушения, за които са образувани дисциплинарни производства, 2 (две) от образуваните общо 4 (четири) дисциплинарни дела са с предмет нарушения, свързани със системно неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони при разглеждане и приключване на делата, 1 (едно) дело е за действия и бездействия, които неоправдано забавят производството по делата, както и неизпълнение на други служебни задължения и 1 (едно) от делата е с предмет нарушения, свързани с действия или бездействия, включително нарушаване на Кодекса за етично поведение на българските магистрати, които накърняват престижа на съдебната власт.
•	При прегледа на съдебната практика на ВАС отново се  констатира противоречива практика относно преценката, която следва да се извърши при проверка на допустимостта на направено предложение по чл. 312, ал. 1 ЗСВ за образуване на дисциплинарно производство за налагане на дисциплинарно наказание на магистрат.
	В решение № 5276/04.05.2020 г., постановено по адм. дело № 14390/2019 г. по описа на ВАС-петчленен състав, съдът е посочил, че въпросът за наличието на достатъчно данни за извършеното дисциплинарно нарушение е свързан с правна преценка, при която значение би могло да има всяко фактическо обстоятелство, индикиращо нарушението и станало достояние на дисциплинарно наказващия орган по предвидения в закона ред. При извършване преценка за допустимостта на направено предложение за налагане на дисциплинарно наказание, според касационната инстанция, обаче не следва да се обсъждат въпросите относно евентуалната основателност на предложението за ангажиране на дисциплинарната отговорност, нито годността на представените доказателствени средства, респективно тяхната едностранчивост или противоречивост, изчерпателност или изолираност. Съгласно мотивите на съда, това са все въпроси по същество, които не могат да бъдат преценявани на този предварителен етап, поради което не могат и да послужат като основания за отказ за образуване на дисциплинарно производство. В цитираното решение на ВАС е прието, че когато предложението отговаря на формалните изисквания за неговата допустимост, регламентирани в разпоредбата на чл.29 АПК, а именно предложението да е подписано, да съдържа изложение на фактическите обстоятелства, за които се твърди, че съставляват дисциплинарно нарушение, да съдържа ясно формулирано и разбираемо посочване на основанието, по което се претендира ангажиране на дисциплинарна отговорност на магистрата, не трябва да се изследва неговата обоснованост преди образуването на дисциплинарното производство. Дали твърденията в направеното предложение за налагане на дисциплинарно наказание съответстват на обективната действителност, както и дали могат да бъдат доказани с допустимите доказателствени средства, е въпрос по основателността на искането. Поради тази причина изясняването на фактите и обстоятелствата, които са релевантни за налагане на дисциплинарното наказание се случва в рамките на образуваното производство. В този смисъл е и определение № 9195 /03.08.2015 г. по адм. дело № 5340 / 2015 г. на ВАС, тричленен състав на шесто отделение, както и мотивите на тълкувателно решение № 7/30.06.2017 г. по т.дело № 7/2018 г.  на Общото събрание на съдиите от ВАС, с които е отхвърлено, като неоснователно искането за тълкуване, поради неправилна съдебна практика по въпроса „в хипотезата на чл. 310, ал.1, изр. 1 от Закона за съдебната власт, при наличие на искане по чл. 27, ал.4 от ЗСВ или на предложение по чл. 312, ал.1 от ЗСВ за образуване на дисциплинарно производство срещу изборен член на ВСС, съдия, прокурор, следовател, административен ръководител или заместник на административен ръководител, отговарящо на формалните изисквания за сезиране на Висшия съдебен съвет, съществува ли задължение за Висшия съдебен съвет да образува дисциплинарно производство или ВСС има право на преценка за обоснованост на предложението преди образуване на дисциплинарното производство?”.
Различно становище е застъпено в мотивите на решенията, постановени по адм. дела № 7113/2017 г., № 6541/2018 г. и № 9528/2018 г. на ВАС, шесто отделение. В посочените решения са изложени съображения, че в хипотезата на чл. 310, ал. 1 ЗСВ при направено предложение по чл. 312 ЗСВ за образуване на дисциплинарно производство срещу съдия, прокурор, следовател, административен ръководител или заместник на административен ръководител, съответната колегия на ВСС има право на преценка относно обосноваността на предложението преди образуване на дисциплинарното производство. Тричленните състави на ВАС са приели за процесуално неоправдано и недопустимо да се разглежда по същество въпрос – с постановяване на решение на съответната колегия на ВСС по основателността на искането, предвид установената некомпетентност на органа извършил проверката, въз основа на която се търси дисциплинарна отговорност на съответния магистрат, както и при установена очевидна неоснователност и необоснованост на предложението за образуване на дисциплинарно производство (съгласно Раздел II, т. 5 от Стандартите за провеждане на дисциплинарно производство по Глава шестнадесета от Закона за съдебната власт).
•	При прегледа на съдебната практика на ВАС се установява различен ред за разглеждане на решенията за прекратяване на образувани дисциплинарни производства срещу съдии. В описаните по-горе съдебни актове, постановени по адм. дело № 9237/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение, адм. дело № 535/2020 г. на ВАС-петчленен състав, адм. дело № 9935/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение, адм. дело № 1826/2020 г. на ВАС-петчленен състав, адм. дело № 9796/2019 г. по описа на ВАС-шесто отделение; адм. дело № 2448/2020 г. на ВАС-петчленен състав, е посочено, че в тези случаи е налице изричен отказ на административния орган да разгледа по същество отправено до него искане за издаване на дисциплинарнонаказващ акт. Липсата на произнасяне по същество обосновава наличието на хипотезата по чл. 197 АПК.
Изложени са аргументи, че в чл. 320, ал.3 ЗСВ са разписани правомощията на дисциплинарно наказващия орган когато той се произнася по съществото на образуваното пред него дисциплинарно производство. В тези случаи съответната колегия на ВСС може: 1. да наложи предложеното от дисциплинарния състав, съответно от вносителя на предложението, наказание; 2. да отхвърли предложението на дисциплинарния състав, съответно на вносителя на предложението, за налагане на дисциплинарно наказание и: а) да не наложи дисциплинарно наказание; б) да наложи по-леко наказание, включително и дисциплинарно наказание по чл. 308, ал.1, т.1 ЗСВ; в) да наложи по-тежко наказание. Уредената хипотеза по чл. 320, ал.3, т.2, б.“а“ представлява материалноправен отказ за налагане на дисциплинарно наказание и е детерминирана от случаите на несъставомерност. Прекратяването на образуваното производство съставлява процесуален отказ за ангажиране на дисциплинарната отговорност и по тези съображения ВАС е приел, че е налице акт по чл.197 АПК, който подлежи на съдебен контрол по реда на раздел ІV, глава десета АПК и се е произнесъл с определение вместо със съдебно решение.
В идентична хипотеза съдът се е произнесъл със съдебно решение, като е приел, че производството е по реда на раздел І, глава десета АПК – вж. адм. дело № 6024/2020 г. по описа на ВАС-шесто отделение.
•	По отношение компетентността на съответната колегия на ВСС да наложи дисциплинарно наказание „забележка“, константната практика на ВАС преценявайки законосъобразността на оспорени решения на колегиите на ВСС за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“ на всички основания по чл.146 АПК, приема, че същите са издадени от компетентен орган, в рамките на предоставените му от закона правомощия – (Решение № 361/10.01.2018 г. по адм. дело № 8741/2017 г. по описа на ВАС, шесто отделение, Решение № 6318/15.05.2018 г. по адм. дело № 3332/2018 г., по описа на ВАС, петчленен състав, Решение № 248/09.01.2018 г. по адм. дело № 3976/2017 г. по описа на ВАС, шесто отделение; Решение № 6192/14.05.2018 г. по адм. дело № 3787/2018 г. на ВАС, петчленен състав; Решение № 9006/10.07.2017 г. по адм. дело № 313/2017 г. по описа на ВАС, шесто отделение, Решение № 14076/21.11.2017 г. по адм. дело № 10908/2017 г. по описа на ВАС, петчленен състав).
Видно от прегледа на съдебната практика в настоящия отчет, в решение № 8173/03.06.2019 г. на ВАС-шесто отделение и решение № 6895/09.06.2020 г. на ВАС-петчленен състав, е застъпено различно становище, като е посочено, че законодателят е предоставил изричната компетентност да налага най-лекото наказание „забележка“ на съответния административен ръководител. Като аргументи в подкрепа на тези изводи, съдът се е позовал на съдържанието на разпоредбата на чл. 314, ал. 6 ЗСВ (ред., ДВ, бр. 62 от 2016 г., отм. – ДВ, бр. 29 от 2019 г.) и на чл. 320 ЗСВ (ред., ДВ, бр. 62 от 2016 г., отм. – ДВ, бр. 29 от 2019 г.). Съдът е приел, че във всички случаи дисциплинарно наказание „забележка“ може да бъде наложено само от съответния административен ръководител, както в дисциплинарните производства, които се образуват по реда на чл. 316, ал. 1 ЗСВ (от съответната колегия на ВСС по предложение на някое от лицата или органите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ) и при които съответната колегия на ВСС е дисциплинарно наказващият орган, така и в дисциплинарните производства, които се образуват по реда на чл. 314, ал. 1 ЗСВ – от административния ръководител и при които дисциплинарно наказващ орган е същият административен ръководител.   
В друго свое решение ВАС е изложил мотиви, че в случаите, при които дисциплинарното производство е образувано по реда на чл. 316, ал. 1 ЗСВ (от съответната колегия на ВСС по предложение на някое от лицата или органите по чл. 312, ал. 1 ЗСВ), дисциплинарно наказващ орган е съответната колегия на ВСС, независимо от вида на дисциплинарното наказание – вж. решение № 3126/05.03.2019 г. и решение № 1457/29.01.2020 г. Съдът е посочил, че преписката следва да се върне на административния ръководител единствено в хипотезата на образувано дисциплинарно производство по реда на чл.314, ал.2 ЗСВ (образувано от съответния административен ръководител), а не във всеки един случай на образувано дисциплинарно производство по предложение по чл.312, ал. 1 ЗСВ, когато са налице основания за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“.
 Със Закона за изменение и допълнение на ЗСВ (ДВ, бр. 29/2019 г.) разпоредбата на чл.314, ал. 6, както и тази на чл.320, ал.3, буква „г“ ЗСВ са отменени с цел ускоряване на процедурата за завършване на дисциплинарното производство пред кадровия орган, като с посочената отмяна се въвежда правомощието на съответната колегия на ВСС за налагане на дисциплинарно наказание „забележка“ и в производствата по реда на чл.314, ал.2 ЗСВ, т.е. тези, които са образувани от съответния административен ръководител, а не по негово предложение, като орган по чл. 312, ал.1, т. 1 ЗСВ. Съгласно действащата нормативна уредба съответната колегия на ВСС може да наложи дисциплинарно наказание „забележка“, както по предложение на дисциплинарния състав, така и в случай, че прецени, че същото е съответно на извършеното деяние и при съобразяване с разпоредбата на чл.309 ЗСВ. 
•	С последните изменения в ЗСВ (ДВ, бр. 11 от 2020 г.) бе изменена разпоредбата на чл.310, ал. 2, която предвиждаше приключване на дисциплинарното производство в срок до три месеца от образуването. Съгласно съдържанието на цитираната разпоредба в ред. ДВ, бр.62 от 2016 г. при дисциплинарни производства, представляващи фактическа и правна сложност, по решение на съответната колегия, съответно пленума на ВСС, този срок може да бъде продължен до 6 месеца, като изтичането на срока за произнасяне не е основание за отпадане на отговорността. В действащата нормативна уредба липсва аналогична законова разпоредба за приключване и произнасяне по образувани дисциплинарни производства. Независимо от горното, както и от обстоятелството, че съгласно константната практика на ВАС посочените срокове, включително и този по чл.319, ал. 1 ЗСВ за произнасяне от дисциплинарния състав, са инструктивни, разглеждането и приключването на дисциплинарните производства в разумен срок е гаранция за разумно,  добросъвестно и справедливо упражнени правомощия от участниците в дисциплинарното производство, вкл. помощните органи. Налагането на дисциплинарно наказание във всички случаи трябва да става без ненужно забавяне.
•	Дейността на съдиите, изразяваща се в упражняване на предоставени от закона правомощия за вземане на решение в резултат на оценка на доказателствата и приложение на закона не може да бъде обект на дисциплинарно преследване, тъй като не е следствие на задължение, а на свободно формирано вътрешно убеждение, следователно не може да представлява дисциплинарно нарушение по смисъла на чл.307 ЗСВ. Прегледът на съдебната практика на ВАС в настоящия отчет показва, че умишлено постановени неправилни съдебни актове и незаконосъобразно извършени служебни действия са дисциплинарни нарушения по чл.307, ал.3, т. 3, а в определени случаи и по т.2 или т.4 на чл.307, ал. 3 ЗСВ (вж. решение № 5276/04.05.2020 г. по адм. дело № 14390/2019 г. по описа на ВАС-петчленен състав). Умишлено постановени са тези неправилни съдебни актове, които представляват умишлено престъпление от общ характер, както и тези,  които са постановени при превишаване или при превратно упражняване на съдебната власт, което не представлява умишлено престъпление от общ характер.

       VIІ. Взаимодействие с ИВСС

	През 2020 г. Комисия „Дисциплинарна дейност и взаимодействие с ИВСС“ към съдийската колегия на ВСС е разгледала, както следва: 

	I. Акт с резултати от извършени комплексни планови, контролни и тематични проверки от Инспектората към Висшия съдебен съвет (ИВСС) - 49 (четиридесет и девет) на брой;

	1. Разгледани са следните актове от извършени комплексни планови проверки:

	А. Планови проверки в районни съдилища по граждански дела:

А.1. Районен съд - Харманли, възложена със Заповед № ПП-01-68/22.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.2. Районен съд - Димитровград, възложена със Заповед № ПП-01-69/22.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.3. Районен съд - Свиленград, възложена със Заповед № ПП-01-62/07.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.4. Районен съд - Бургас, възложена със Заповед № ПП-01-46/01.07.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.5. Районен съд - Ивайловград, възложена със Заповед № ПП-01-61/07.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.6. Районен съд - Карнобат, възложена със Заповед № ПП-01-64/07.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.7. Районен съд - Силистра, възложена със Заповед № ПП-01-58/30.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.8. Районен съд - Царево, възложена със Заповед № ПП-01-53/18.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.9. Районен съд - Несебър, възложена със Заповед № ПП-01-54/18.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.10. Районен съд - Варна, възложена със Заповед № ПП-01-44/18.06.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.11. Районен съд - Айтос, възложена със Заповед № ПП-01-63/07.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.12. Районен съд - Крумовград, възложена със Заповед № ПП-20-4/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.13. Районен съд - Ардино, възложена със Заповед № ПП-20-5/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.14. Районен съд - Котел, възложена със Заповед № ПП-20-32/14.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.15. Районен съд - Бяла, възложена със Заповед № ПП-20-2/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.16. Районен съд - Стара Загора, възложена със Заповед № ПП-20-25/07.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.17. Районен съд - Момчилград, възложена със Заповед № ПП-20-3/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.18.Районен съд - Тетевен, възложена със Заповед № ПП-20-28/14.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.19. Районен съд - Свищов по граждански дела, възложена със Заповед № ПП-20-29/14.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.20.Районен съд - Тополовград, възложена със Заповед № ПП-20-7/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.21. Районен съд - Раднево, възложена със Заповед № ПП-20-6/16.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС; 
А.22. Районен съд - Чирпан, възложена със Заповед № ПП-20-44/10.09.2020 г. и Заповед № ПП-20-44/21.10.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
А.23. Районен съд - Гълъбово, възложена със Заповед № ПП-20-45/10.09.2020 г. и Заповед № ПП-20-45/21.10.2020 г. на главния инспектор на ИВСС.

	Констатации:
	Проверките извършени по гореописаните заповеди в: РС - Варна; РС - Силистра; РС - Бургас; РС - Несебър; РС - Царево; РС - Карнобат; РС-Айтос; РС - Димитровград; РС- Ивайловград; РС - Харманли и РС – Свиленград, са проверки от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхващат период на образуване, движение и приключване на граждански дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г. 
	Проверките извършени в останалите описани заповеди в: РС - Котел; РС -  Крумовград; РС - Ардино; РС - Бяла; РС - Стара Загора; РС - Момчилград; РС - Тетевен; РС - Свищов; РС - Тополовград; РС - Раднево; РС - Чирпан и РС - Гълъбово, са проверки от годишната програма на ИВСС за 2020 г. и обхващат период на образуване, движение и приключване на граждански дела от 01.01.2018 г. до 31.12.2019 г. 

	Положителни констатации са установени от проверяващите екипи в актове от извършени проверки по образуването, движението и приключването на  граждански дела в установените срокове. Направени са изводи за много добра организация на работата както на председателите и съдиите, така и на съдебните служители и не са отправяни препоръки от страна на проверяващите екипи на ИВСС за следните 6 (шест) районни съдилища: РС - Харманли; РС -  Свиленград; РС - Крумовград; РС - Ардино; РС - Момчилград и РС - Тетевен. 

	В останалите разгледани актове от извършени проверки по граждански дела са отправени препоръки към председателите на районни съдилища при следната повтаряемост:

•	„Да се предприемат мерки относно организация на дейността по движение на бързите производства по реда на чл. 310 ГПК, с оглед стриктно спазване на сроковете по чл. 311, ал. 1, чл. 312, ал. 1 и чл. 316 ГПК;“ - препоръка отправена в 8 (осем) акта от проверки в районни съдилища.

•	„Да се обсъди обявяването на съдебните решения по образуваните по ЗЗДН граждански дела, с оглед разпоредбата на чл. 15, ал. 1 ЗЗДН;“ - препоръка отправена в 7 (седем) акта от проверки в районни съдилища.

•	„Спазване на срока по чл. 235, ал. 5, изр. 1-ро ГПК;“ - препоръка отправена в 8 (осем) акта от проверки в районни съдилища.

•	„Да се обсъди приложението на разпоредбите на чл. 38, т.10, чл. 92, ал.1 и чл. 92, ал. 2 ПАС по отношение администрирането на спрените производства и с оглед сроковете за проверки по преюдициалните производства;“ - препоръка отправена в 6 (шест) акта от проверки в районни съдилища.

•	 „Да се обсъди и приеме еднозначна практика по отношение началния срок на постановяване на определението по чл. 140 ГПК в производствата по общия исков ред;“- препоръка отправена в 5 (пет) акта от проверки в районни съдилища.

•	 „Уеднаквяване на началния момент на срока за предявяване на обезпечения иск в производствата по чл. 390 ГПК съобразно задължителната практика, създадена с ТР № 6/14.03.2014 г. по тълк. д. № 6/2013 г. на ВКС, ОСГТК;“ - препоръка отправена в 4 (четири) акта от проверки в районни съдилища.

•	„Организира обозначаването на делата, чието разглеждане е свързано с кратки процесуални срокове с жълт етикет, съгласно изискването на чл. 82, ал. 5 от ПАС.“ - препоръка отправена в 3 (три) акта от проверки в районни съдилища.

•	 „Да спазват законовите срокове за администриране на производствата по Глава двадесет и пета „Бързо производство” ГПК и срока за постановяване на съдебните актове, предвиден в чл.316 ГПК.“ - препоръка отправена в 4 (четири) акта от проверки в районни съдилища.

•	„Изработване на актуални Вътрешни правила за разпределение на делата, в които да се регламентират изрично и в детайли правилата за изключване на съдии от разпределение, при съобразяване на съкратените процесуални срокове“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да предприеме мерки относно организацията на дейността по образуване на гражданските дела в съда, обезпечаващи спазване на чл.35, ал.4 ПАС, административният ръководител на съда или определени от него съдии да образуват делото, ако са налице процесуалните изисквания, като определят вида му и групата от дела, в която трябва да бъде разпределено делото чрез ЦСРД.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да предприеме административни мерки за подобряване на организацията на работа на съдебните служители при воденето на деловодните книги и регистри в съда.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Разпределение на производствата по чл. 390 ГПК при спазване на принципа в чл. 9 ЗСВ - разпределението да се извършва на принципа на случайния подбор чрез електронно разпределение съобразно поредността на постъпването им;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да бъдат предприети необходимите законови мерки за снижаване броя на висящите в края на годината граждански дела.“ - препоръка отправена в 2 (един) акт от проверки в районен съд.

•	„Да бъдат предприети мерки за приключване във възможно най-кратък срок образуваните преди 01.01.2017 г. граждански дела.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да се предприемат мерки за намаляване сроковете за произнасяне със съдебен акт по реда на чл. 131 от ГПК и за насрочването на делата, приети на 22.10.2014 г. с решение на Общото събрание на съдиите от гражданско отделение.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да осъществява периодичен контрол на работата на съдебните служители при водене на деловодните книги в съда, относно вписаната в книгата за открити заседания информация за насрочените дела и техния статус. Да се съпоставя деня на приемане на решеното дело в деловодството и на обявяване на съдебния акт, с цел установяване на причините и недопускане в бъдеще на разминавания в датите им.“ -  препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Организира работата на съдебните служители с цел изпращането на съобщения и призовки до страните да се извършва в деня на постановяването на съдебния акт от страна на съда или най-късно на следващия ден;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Предприемане на адекватни мерки за повишаване броя на потвърдените от въззивната инстанция съдебни актове и намаляване на броя на отменените и изменените съдебни актове, чрез по - задълбочена подготовка на делото преди открито съдебно заседание;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Необходимостта от изискване на „Социални доклади“ по частните граждански дела образувани на основание чл. 130 от СК, с оглед защитата на интересите на малолетните и непълнолетни лица.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Оформяне на неприсъственото решение като отделен съдебен акт, а не вписването му в протокола от проведеното открито съдебно заседание, предвид различното битие на двата съдебни акта.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„По-задълбоченото проучване на книжата преди съдебно заседание, с цел ограничаване на случаите на постановяване на определение за отменен ход по същество.“ - препоръка отправена в 2 (два) акт от проверки в районен съд.

	Б. Планови проверки в районни съдилища по наказателни дела:

Б.1. Районен съд - Силистра, възложена със Заповед № ПП-01-73/11.11.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.2. Районен съд - Шумен, възложена със Заповед № ПП-01-71/22.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.3.Районен съд - Стара Загора, възложена със Заповед № ПП-01-56/24.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.4. Районен съд - Гълъбово, възложена със Заповед № ПП-20-12/18.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.5. Районен съд - Свищов, възложена със Заповед № ПП-20-9/17.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.6. Районен съд - Раднево, възложена със Заповед № ПП-20-11/18.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.7. Районен съд - Никопол, възложена със Заповед № ПП-20-8/17.06.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.8. Районен съд - Карлово, възложена със Заповед № ПП-20-37/27.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.9. Районен съд - Троян, възложена със Заповед № ПП-20-22/02.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.10. Районен съд - Чирпан, възложена със Заповед № ПП-20-38/27.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.11. Районен съд - Ловеч, възложена със Заповед № ПП-20-21/02.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.12.Районен съд - Тетевен, възложена със Заповед № ПП-20-35/15.07.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.13. Районен съд - Сливен, възложена със Заповед № ПП-20-46/21.09.2020 г. на главния инспектор на ИВСС;
Б.14. Районен съд - Червен бряг, възложена със Заповед № ПП-20-42/03.09.2020 г. на главния инспектор на ИВСС.

	Констатации:
	Проверките извършени по гореописаните заповеди в: РС - Силистра; РС-Шумен и РС - Стара Загора са проверки от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхващат период на образуване, движение и приключване на наказателни дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г. 

	Проверките извършени в останалите описани заповеди в: РС - Гълъбово; РС - Свищов; РС - Раднево; РС - Никопол; РС - Карлово; РС - Троян; РС - Чирпан ; РС - Ловеч; РС - Тетевен и РС - Сливен, са проверки от годишната програма на ИВСС за 2020 г. и обхващат период на образуване, движение и приключване на наказателни дела от 01.01.2018 г. до 31.12.2019 г. 
	Положителни констатации са установени от проверяващите екипи в актове от извършени проверки по образуването, движението и приключването на наказателни дела в установените срокове. Направени са изводи за много добра организация на работата както на председателите и съдиите, така и на съдебните служители и не са отправяни препоръки от страна на проверяващите екипи на ИВСС за следните 3 (три) районни съдилища: РС - Карлово; РС -  Троян; и РС - Тетевен. 

	* Следва извода за липса на препоръки и в двата акта от комплексни планови проверки по граждански и наказателни дела, извършени от Инспектората към ВСС в Районен съд - Тетевен.

	В останалите разгледани актове от извършени проверки по наказателни дела са отправени препоръки към председателите на районни съдилища при следната повтаряемост:

•	„Върху присъдата щемпела за влизането й в сила да бъде подписан от съдията докладчик.“  - препоръка отправена в 2 (два) акта от проверки в районен съд.

•	„Процесуалните действия на съдиите по движението на делото, включително и насрочването на съдебните заседания, да стават с изрични разпореждания съгласно изискването на чл. 32, ал. 2 от НПК, като в тях да се отбелязва датата на издаването им.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Съдиите следва да положат усилия и да спазват сроковете визирани в чл. 247а, ал. 2 от НПК, чл. 359, ал. 1 НПК, чл. 382, ал. 2 от НПК и по чл. 376, ал. 1 от НПК от НПК.“ - препоръка отправена в 3 (три) акта от проверки в районен съд.

•	„По делата, образувани на осн. чл.161, ал.2 НПК, със съдебния акт съдът следва да одобрява протокола, а не извършеното действие по разследване.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.
		
•	„В диспозитива на присъдата следва да се посочва само размера на наказанието, определено при условията по чл. 58а НК.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Диспозитивите на присъдите да бъдат съобразени с изискванията по чл.305, ал.4 НПК, като в съдържанието им не се включват фактически обстоятелства, задължителни само за мотивите.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„По всички дела, по които съдът налага наказание глоба, размерът да се индивидуализира въз основа на оценка и на обстоятелствата по чл.47 НК/ чл.27 ЗАНН.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„При неявяване на свидетели или вещи лица, редовно призовани, които стават причина за отлагане на делото, съдът следва да ги задължи да представят доказателства за причините за неявяването, а при наличие на основание да упражни правомощията си по чл. 271, ал. 11 НПК.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	 „В съдържанието на всички съдебни актове за отвод при условията по чл. 29, ал. 2 НПК да се посочват конкретните други обстоятелства, поради които съдията не може да участва в състава на съда.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Протоколите от избор на съдебни заседатели следва да се озаглавят съответно на извършеното действие.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да се анализират причините за отмяна и за изменение на съдебните актове и да се предприемат мерки за подобряване на качеството им.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Административният ръководител да упражни правомощията си по чл.327, ал.1 ЗСВ по отношение на съдия ……. с оглед констатациите за допуснати нарушения на сроковете за изготвяне на съдебните актове.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд. 

•	„Административният ръководител да предприеме мерки за спазване на срока по чл. 416, ал. 6 НПК за своевременното привеждане в изпълнение на присъдите и определенията.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Да се преодолее неправилната практика, насрочването на делата да се извършва с ръкописни разпореждания и/или резолюции, като в тази връзка се извършват периодични проверки от административния ръководител.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Административния ръководител да предприеме необходимите действия за подобряване организацията на работа на служба „Деловодство“, предприемане на подходящи мерки за осигуряване на правилното администриране на книжата, съобщенията и жалбите, съобразно изискванията на Глава XVI „Подреждане и съхранение на делата от ПАС. Същите да бъдат изрично регламентирани в съответствие с разпоредбите на ПАС и ЗСВ.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

•	„Препоръчва на съдия ……… да спазва стриктно срока по чл. 308 и чл. 340 от НПК при изготвянето и предаването на мотивите и решенията към постановените съдебни актове.“ - препоръка отправена в 2 (два) акт от проверки в районен съд.

•	„Да се предприемат мерки във връзка с подобряване организацията на работа по изготвянето и предаването на съдебните актове в установените процесуални срокове.“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в районен съд.

	Изводи: 

	По дадената препоръка: „Диспозитивите на присъдите да бъдат съобразени с изискванията по чл.305, ал.4 НПК, като в съдържанието им не се включват фактически обстоятелства, задължителни само за мотивите.“, следва  извода за  намеса от страна на проверяващия екип от ИВСС, тъй като това е правораздавателна дейност, която се обективира в съдебен акт, диспозитив и мотиви, т.е. не следва да се дава такава препоръка. 

	По дадената препоръка: „По всички дела, по които съдът налага наказание глоба, размерът да се индивидуализира въз основа на оценка и на обстоятелствата по чл.47 НК/ чл.27 ЗАНН.“, следва извод за намеса от страна на проверяващия екип от ИВСС, тъй като индивидуализацията на наказанието е ясно посочен в закона и ИВСС няма правомощия да дава такива указания и препоръки.  

Подобни препоръки са констатирани и в актове от проверки в предходни годишни програми. По покана на комисия „ДДВИВСС“ към СК на ВСС е проведена съвместна среща между членовете на комисията с представители на Инспектората към Висшия съдебен съвет, състояла се на 10 юни 2019 година, като една от обсъдените теми е “Съдържание и релевантност на препоръките давани в актовете от извършени проверки от ИВСС“.

	В. Планови проверки в окръжни съдилища по граждански и търговски дела:

В.1. Окръжен съд - Добрич, възложена със Заповед № ПП-01-48/02.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
В.2. Окръжен съд-Хасково, възложена със Заповед № ПП-01-72/04.11.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
В.3. Окръжен съд - Варна, възложена със Заповед № ПП-01-47/21.08.2019 г. на главния инспектор на ИВСС.

	Проверките извършени по гореописаните заповеди в: ОС - Добрич; ОС-Хасково и ОС - Хасково са проверки от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхващат период на образуване, движение и приключване на граждански и търговски дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г. 

	Положителни констатации са установени от проверяващия екипи в акта от извършена проверка по образуването, движението и приключването на граждански и търговски дела в установените срокове. Направени са изводи за много добра организация на работата както на председателя и заместник председателите на съда и съдиите, така и на съдебните служители и не са отправяни препоръки в Окръжен съд – Хасково. 

	Констатации:
	В останалите разгледани актове от извършени проверки по граждански и търговски дела са отправени препоръки към председателите на окръжните  съдилища при следната повтаряемост:

•	„Да се обсъди практиката при отсрочване на съдебните заседания“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.
 
•	„Да се обсъди прилагането на чл. 149, ал.2 ТПК и чл. 315, ал.2 ТПК, чл. 360а ЗСВ“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	Да се обсъди натовареността на съдиите от Гражданско отделение и от Търговско отделение и възможността за предприемане на мерки за изравняване на натовареността им в рамките на календарната година,обезпечителното производство“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Да се обсъди качеството на съдебните актове, според резултатите от инстанционния контрол, като въз основа на анализа да се вземат ефективни решения;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Предвид професионалния опит на съдиите да бъде допълнително снижена висящността в съда;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Необходимостта от изработване на вътрешни времеви стандарти за произнасяне с разпорежданията за проверка на редовността на исковите молби, размяната на книжа между страните както и с определенията за внасяне на делата в открито заседание;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Задълбочено проучване на книжата преди съдебно заседание, с цел допълнително ограничаване на случаите на постановяване на определение за отменен ход по същество;“ - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Повишаване на качеството на съдебните актове, предвид професионалния опит на правораздаващите съдиите; - препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

•	„Стриктното спазването на разпоредбата на чл.235, ал.5 от ГПК предвид професионалния опит на съдиите в съда;“- препоръка отправена в 1 (един) акт от проверка в окръжен съд.

	Г. Планови проверки в окръжни съдилища по наказателни дела:

Г.1. Окръжен съд - Стара Загора, възложена със Заповед № ПП-01-57/24.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС.

	Проверката извършена по гореописаната заповед в: ОС - Стара Загора е проверка от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхваща период на образуване, движение и приключване на наказателни дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г. 

	Констатации:
	В разгледания акт от извършени проверки по наказателни дела са отправени следните препоръки към председателя на окръжен съд. 
(В тази група разгледани актове по наказателни дела, не може да се констатира повтаряемост поради  факта, че е комисията е разгледала 1 (един) акт от извършена проверка в окръжен съд за периода.) 

	Дадени препоръки:
•	„Административният ръководител да упражни правомощията си по чл.327, ал.1 ЗСВ по отношение на съдия ……… и на съдия …….. с оглед констатациите допуснати нарушения на предвидените срокове за изготвяне на съдебните актове.“ 

•	„Диспозитивите на присъдите да бъдат съобразени с изискванията по чл.305, ал.4 НПК, като в съдържанието им не се включват фактически обстоятелства, задължителни само за мотивите.“ 

•	„След прекратяване на съдебното производство на съответния прокурор да се изпраща делото, а не само досъдебното производство и препис от определението на съда в нарушение на чл.288/ чл.382, ал.8 НПК/ чл.80, ал. 8 ПАС.“ 

•	„При подготовка на съдиите за съдебно заседание да се изследват внимателно и задълбочено материалите, за да се намали броят на делата, по които приключеното съдебно следствие се възобновява за събиране на доказателства.“ 

•	„Да се предприемат мерки за спазване на сроковете за изготвяне на съдебните актове и за подобряване на качеството.“ 

	Д. Планови проверки в апелативни съдилища по граждански дела:

	Д.1. Апелативен съд -  Велико Търново възложена със Заповед № ПП-01-70/22.10.2019 г. на главния инспектор на ИВСС.

	Проверката извършена по гореописаната заповед в Апелативен съд - Велико Търново е проверка от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхваща период на образуване, движение и приключване на граждански дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г.
	
Констатации:

	В разгледания акт от извършени проверки по граждански дела са отправени следните препоръки към председателя на апелативен съд. 
(В тази група разгледани актове по граждански дела, не може да се констатира повтаряемост поради  факта, че е комисията е разгледала 1 (един) акт от извършена проверка в апелативен съд за периода.) 

	Дадени препоръки:
•	„Съдиите да обявяват решенията си най-късно в едномесечен срок след заседанието, в което е завършено разглеждане на делото, в изпълнение на чл. 235, ал.5 ТПК и чл. 210, т. 1 ЗСВ;“

•	„Председателят на Апелативен съд - Велико Търново да изпрати до ИВСС подробни справки за непостановените в законоустановения едномесечен срок съдебни актове по въззивни граждански и търговски дела за 2020г., както следва - в срок до 15.07.2020г. - за периода от 01.01.2020г. до 30.06.2020г. и в срок до 15.01.2021г. - за периода от 01.07.2020г. до 31.12.2020г.;“

•	„Съдиите от Апелативен съд - Велико Търново на Общо събрание да обсъдят и анализират практиката на съда при: -приключване на делата - срочност при постановяване на съдебните актове; -прилагането на чл. 360а ЗСВ; - качеството на съдебните актове, според резултатите от инстанционния контрол;“

•	„Председателят на Апелативен съд - Велико Търново в изпълнение на правомощието си по чл. 106, ал.1, т.5 от Закона за съдебната власт да свика Общо събрание, на което да запознае съдиите, разглеждащи граждански и търговски дела през проверявания период, както и съдебните служители е направените констатации, изводи и препоръки.“

Е. Планови проверки в административни съдилища:

Е.1.Административен съд - Кърджали  възложена със Заповед №ПП-01-74/14.11.2019г. на главния инспектор на ИВСС.

	Проверката извършена по гореописаната заповед в административен съд - Кърджали е проверка от годишната програма на ИВСС за 2019 г., като обхваща период на образуване, движение и приключване на административни дела от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г., а в годишната програма за 2020 липсват проверени административни съдилища. 

	Констатации:
	В тази група разгледани актове по административни дела, не може да се констатира повтаряемост поради  факта, че е комисията е разгледала 1 (един) акт от извършена проверка в административен съд за периода. 

	Дадени препоръки:
•	„Административният ръководител на Административен съд- Кърджали,  на основание чл.93, ал.1, т.5 от ЗСВ да свика общо събрание, на което съдиите да бъдат запознати с констатациите, изводите и препоръките по този Акт. За уведомяването им да бъде съставен протокол с достоверна дата, предвид възможността по чл.58, ал.З от ЗСВ.“

•	„На събранието да бъдат обсъдени и следните въпроси: 1.Предвид невисоката натовареност да бъде снижена висящността в съда. 2.Повишаване на качеството и увеличаване на броя на напълно потвърдените съдебни актове, предвид професионалния опит на председателите на съдебни състави;“

	2. Разгледани актове от извършени контролни проверки:

	2.1. Районен съд - Сливен по граждански дела, възложена със Заповед № КП-01-4/30.09.2019 г. на главния инспектор на ИВСС. Цел на контролната проверка е изпълнението на препоръките, дадени с акт за резултати от извършена комплексна планова проверка, като периода на контролната проверка са дела образувани 2017г. - 2018 г.

	Констатации: Дадените препоръки при тази проверка са отчетени при повтаряемостта на препоръките дадени в районните съдилища от проверка на образувани граждански дела. 

	3. Разгледани са следните актове от извършени тематични проверки:

Проверка на работата на съдилищата по наказателни дела:

	3.1. „Причини за възобновяване на наказателни дела от апелативните съдилища в случаите по чл. 424, ал.1 от НПК“ възложена със Заповед № ТП-01-2/11.04.2019 г. на главния инспектор на ИВСС; 

	Проверката е заложена в годишната програма на ИВСС за 2019 година и е извършена в: Апелативен съд - Пловдив, Апелативен съд - Варна, Апелативен съд - Бургас и Апелативен съд - Велико Търново. За период: Решенията, постановени през 2017 г. и 2018 г., с които исканията за възобновяване, разгледани по реда на гл. 33 НПК, са приети за основателни.

	Дадени препоръки:

•	„Председателите на АС - Пловдив, АС - Варна, АС - Бургас и АС - Велико Търново в едномесечен срок от влизане в сила на акта за резултатите от проверката да създадат организация за запознаване на председателите на окръжните съдилища от съответния съдебен район.“

•	„Председателите на окръжните съдилища:
 - съобразно правомощията си по чл.86, ал.1, т.7 ЗСВ да свикат общи събрания, на които да запознаят съдиите от съдебния район с резултатите от проверката на ИВСС, да ги анализират и обсъдят; 
- да изпратят препис от акта за резултатите от проверката на ръководителите на районните и окръжните прокуратури от съответния съдебен район;
- да упражнят правомощията си по чл.86, ал.1, т.6 ЗСВ - да извършат лично или да възложат на съдия от съответния окръжен съд проверка на организацията и дейността на съдиите от районните съдилища през 2019 г. във връзка с констатираните в акта на ИВСС нарушения;
- констатациите от двете проверки да бъдат съпоставени, анализирани и обсъдени на общи събрания на съдиите в съдебния район. Да се приемат мерки за подобряване дейността им при разглеждане и решаване на делата.“

•	„За резултатите от проверката, за приетите мерки и срокове за изпълнение да бъдат уведомени писмено ИВСС и председателите на апелативните съдилища в едномесечен срок.
- да упражнят правомощията си по чл.86, ал.1, т.9 ЗСВ - да организират повишаване квалификацията на съдиите от съответния съдебен район, като предвидят подходящи форми за постигане на ефективност;

•	„В едномесечен срок от запознаване с акта председателите на районните съдилища, съгласно правомощията по чл.80, ал.1, т.3 ЗСВ, да свикат общо събрание, на което да анализират и обобщят практиката на съда по делата, решени със споразумение по реда на гл. 29 НПК и по делата, разгледани по реда на гл. 28 НПК „Освобождаване от наказателна отговорност с налагане на административно наказание“ по чл.78а НК. Да се приемат мерки за преодоляване на противоречията в практиката на съдиите, за което да бъде уведомени писмено ИВСС и председателите на съответните окръжни съдилища.“

	3.2. „Произнасяне на съдиите от окръжните и районните съдилища при образуване и насрочване на делата по чл.247а, ал.2,т.1 от НПК през 2018 г.“ възложена със Заповед № ТП-01-3/11.04.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;
	Проверката е заложена в годишната програма на ИВСС за 2019 година и е извършена в: ОС - Варна, ОС - Шумен, ОС - Стара Загора, ОС - Смолян, РС - Шумен, РС - Тутракан, РС - Силистра, РС - Балчик, РС - Каварна, РС - Поморие, РС - Плевен, РС - Елена, РС - Русе, РС - Бяла, РС - Стара Загора, РС - Смолян и РС - Горна Оряховица и обхваща период дела образувани от 01.01.2018 г. до 31.03.2019 г.

•	„Да се поддържат и подобряват постиженията в спазването на срока и изискването по чл. 247а, ал. 2, т. 1 от НПК при насрочването на образуваното по обвинителен акт дело в разпоредително заседание.“

•	„Съдиите-докладчици от ОС - Стара Загора и РС - Горна Оряховица да съобразяват формалните изисквания на чл. 34 от НПК за съдържание на съдебните актове.“

	3.3. „Прилагането от районните съдилища на чл. 93, т.9 от Наказателния кодекс /маловажен случай/ за престъпления по: чл.194, ал.3; чл.195, ал.4; чл.204; чл.206, ал.5; чл.209, ал.3; чл.212, ал.6; чл.308, ал.4; чл.309, ал.5; чл. 310, ал.2; чл.311; чл. 354а, ал.5; чл.354в, ал.5 от НК.“ възложена със Заповед № ТП-01-4/11.04.2019 г. на главния инспектор на ИВСС; 

	Проверката е заложена в годишната програма на ИВСС за 2019 година и е извършена в: РС - Горна Оряховица, РС - Елена, РС - Шумен, РС - Тутракан, РС - Поморие, РС - Плевен, РС - Русе, РС - Бяла, РС - Стара Загора, РС - Смолян, РС - Силистра, РС - Каварна и РС - Балчик за периода от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г.
    
	Добри резултати от тази проверка са липсата на дадени препоръки в този акт.

	Проверка на работата на съдилищата по граждански и административни дела:

	3.4. „Практиката на РС - Бургас, Административен съд - Бургас, РС-Варна, Административен съд - Варна, РС-Велико Търново, Административен съд -Велико Търново, РС - Пловдив, Административен съд -Пловдив, СРС и Административен съд - София град по прилагане на чл.28, б ”а” от ЗАНН за извършени от физически лица нарушения по определени в заповедта за проверката нормативни актове.“, възложена със Заповед № ТП-01-1/10.04.2019 г. на главния инспектор на ИВСС;

	Проверката е заложена в годишната програма на ИВСС за 2019 година и е извършена в: РС - Бургас, Административен съд -Бургас, РС-Варна, Административен съд - Варна, РС-Велико Търново, Административен съд - Велико Търново, РС-Пловдив, Административен съд - Пловдив, СРС и Административен съд - София град.

•	„Председателите на Софийски районен съд, РС-Варна, РС-Велико Търново, РС Бургас, РС - Пловдив, и председателите на Административен съд - София град, Административен съд - Варна, Административен съд - Велико Търново и Административен съд - Пловдив, да упражнят правомощието си по чл. 80, ал.1, т.3 от ЗСВ, респективно чл.93, ал.1,т.5 от ЗСВ за свикване на общо събрание на съда, на което да бъдат обсъдени следните въпроси:
-	Нарушението по чл. 173, ал. 1 ЗПКОНПИ; чл. 408а ЗСВ; чл. 8, ал.1 ЗПИЛВДДД(отм., ДВ,бр.7/2018г.);чл. 34, ал. 1 ЗПУКИ (отм., ДВ.,бр. 7/2018 г.); чл. 80, ал. 1 ЗДДФД; чл. 123, ал. 1, предл. първо и второ ЗМДТ; чл. 179, ал. 1 ЗДДС чл. 184, ал. 1 ЗДДС; чл. 110, ал. 2 ЗАДС; чл. 355, ал. 1, вр. чл. 5, ал. 4, т. 1 КСО вр. чл. 3, ал. 1, т. 2 от Наредба № Н-8 от 29.12.2005 г.,издадена от министъра на финансите, изолиран случай ли е на неточно изпълнение на задължението за деклариране, дори когато срокът на бездействието е по дълъг от седмица и без представени доказателства за основателни причини за това бездействие.
-	Нарушението по чл. 173, ал. 1 ЗПКОНПИ; чл. 408а ЗСВ; чл. 8, ал.1 ЗПИЛВДДД (отм., ДО, бр. 7/2018 г.); чл. 34, ал. 1 ЗПУКИ (отм., ДВ, бр. 7/2018 г.); чл. 80, ал.1 ЗДДФЛ; чл. 123, ал. 1, предл. първо и второ ЗМДТ; чл. 179, ал.1 ЗДДС; чл. 184, ал. 1 ЗДДС; чл. 110, ал. 2 ЗАДС; чл. 355, ал. 1, вр. чл. 5, ал. 4, т. 1 КСО, вр. чл. 3, ал. 1, т. 2 от Наредба № Н-8 от 29.12.2005 г., издадена от министъра на финансите, и чл. 355, ал. 1, вр. чл. 5, ал. 4, т. 2 КСО, вр. чл. 3, ал. 3, т. 2 от Наредба № Н-8 от 29.12.2005 г., издадена от министъра на финансите, деяние ли е с по-ниска степен на обществена опасност в сравнение с обикновените случаи на нарушения от този вид, при което налагането на административно наказание „глоба” или имуществена санкция, макар и в минималния предвиден размер, се явява несъразмерно тежко спрямо степента на обществената опасност на деянието и дееца и когато е извършено за първи път.“

	 3.5. „Образуването, движението и приключването на гражданските дела, разгледани по реда на чл. 62, ал. 7, вр. ал. 6, т. 12 ЗКИ и анализ на съдебните актове, в периода от 01.01.2017 г. до 31.12.2018 г. в следните районни съдилища: Софийски районен съд, РС - Бургас, РС - Варна, РС - Велико Търново, РС - Пловдив, РС - Благоевград, РС - Видин, РС - Враца, РС - Габрово, РС -Добрич, РС - Кърджали, РС - Кюстендил, РС - Ловеч, РС - Монтана, РС- Пазарджик, РС - Перник, РС - Плевен, РС - Разград, РС - Русе, РС - Силистра, РС - Сливен, РС - Смолян, РС - Стара Загора, РС - Търговище, РС - Хасково, РС - Шумен, РС - Ямбол, РС - Мадан, РС - Златоград, РС - Чепеларе, РС - Девин, РС - Несебър, РС - Царево, РС - Айтос и РС - Карнобат.“ възложена със Заповед № ТП-01-5/01.07.2019 г. на главния инспектор на ИВСС. 

	Проверката е заложена в годишната програма на ИВСС за 2019 година и проверявания период на образуваните дела е от 01.01.2017 година до 31.12.2018 година.

	Дадени са следните препоръки: 

•	„Констатираха се и противоречия в практиката между проверените районни съдилища по прилагането на редица правни разпоредби в производствата по чл. 62, ал. 7, вр. ал. 6, т. 12 ЗКИ, във връзка с които следва да се обсъди вземането на решение за изготвяне на сигнал за предложение за тълкувателно решение. 
•	Въпросите, които следва да бъдат разгледани и разрешени са:
-	Какво е по своя вид, характер и същност производството за разкриване на банкова тайна по чл. 62, ал. 7 ЗКИ ?;
-	Следва ли в производството по чл. 62, ал. 7, вр. ал. 6, т. 12 ЗКИ, в решението за допускане разкриването на банкова тайна, да се определя срок за разкриване на сведенията, предвид разпоредбата на чл. 175д, ал. 5 ЗСВ?;
-	Към кой момент следва да се преценява навършването на пълнолетие от детето на магистрат, с оглед разпоредбата на чл. 175б, ал. 4 ЗСВ?;
-	Приложима ли е разпоредбата на чл. 101 ГПК в производствата за разкриване на банкова тайна по чл. 62, ал. 7 ЗКИ?
-	Обвързано ли е подаването на искането за разкриване на банкова тайна от ИВСС с определения в чл. 175д, ал. 1 ЗСВ срок за извършване на проверката за съответствие на декларираните от магистрата данни и обстоятелства с установените от събраната информация?

•	При проверката се констатира, че съдиите постановяват добре мотивирани съдебни актове, съгласно изискванията на чл. 62, ал. 7 ЗКИ. Диспозитивите на постановените решения са съобразени с изрично посочените изисквания на горепосочената разпоредба и са конкретни, но една част от тях са недостатъчно прецизни поради непосочване на банковите сметки, за които се иска разкриване на банкова тайна. Проблемът се дължи на това, че от една страна самото искане на ИВСС не е конкретно, от друга страна съдът също не е конкретизирал сведенията, за които се допуска разкриването на банкова тайна, от което следва, че всъщност банката определя предмета и обема на разкриване на сведенията. Едно лице може да има налични сметки, които не се включват в обхвата на проверката за съответствие от страна на ИВСС. Например сметки, по които проверяваното лице е упълномощено, доверителни сметки или сметки, със средства на трети лица /сметки на ЧСИ, нотариуси, адвокати и др./. Изключително правомощие на ИВСС е да очертае предмета на проверката за съответствие и с оглед на това следва да се посочи в кои банки и по кои банкови сметки трябва да бъде разкрита банкова тайна във връзка с наличностите по тях към определен период. По този начин ще се постигне и необходимия баланс между засилената защита на информацията, представляваща банкова тайна и допустимото засягане на правата на проверяваните лица с оглед на обществения интерес във връзка с проверката на имуществото на магистратите.“

	II. Сигнали от ИВСС, изготвени на основание чл.54, ал.1, т.5 от Закона за съдебната власт (ЗСВ) - 34 (тридесет и четири) на брой;

	От разгледаните проверки извършени по сигнал 17 (седемнадесет) на брой касаят констатации и действия развили се в Софийски районен съд. По 16 сигнала има дадени препоръки към административния ръководител на Софийски районен съд да предприеме мерки към председатели на състави, които са посочени поименно. В 8 (осем) на брой от посочените 16 сигнали е дадена препоръката към председателя на съда за прилагане на разпоредбата на чл. 327 от Закона за съдебната власт.

	Проверки по сигнали са извършени и в Софийски градски съд, като същите са 7 (седем) на брой. По 6 (шест) на брой препоръки отправени към административния ръководител на Софийски градски съд касаят препоръки за налагане на мерки към председатели на състави посочени поименно, а в 4 (четири) на брой от описаните 6 сигнала е дадена препоръка към председателя на съда за прилагане на разпоредбата на чл. 327 от Закона за съдебната власт.

	Препоръка за противоречива практика констатирана по подаден сигнал с рег. № Ж-02-1/08.01.2020 г. по описа на ИВСС е:

•	„Да упражните правомощието си по чл.86, ал.1, т,7 от ЗСВ, като свикате общо събрание на съдиите от Гражданско отделение и от Търговско отделение на СГС, на което да се обсъди констатираната противоречива практика на съда по делата, образувани във връзка с действалия § 6, т.2 и 3 от ЗР на ЗДБ за 2014 г., с цел преодоляването й, до формиране на практика на ВКС по спорните въпроси.“

	Два сигнала са отправени към председателя  на Административен съд – София град, където препоръките касаят действията на съдии допуснали нарушения по разглеждани от тях дела. 

	Сигнал по чл.54, ал.1, т.4 ЗСВ до председателя на ВКС и по чл.54, ал.1, т.7 до министъра на правосъдието, ведно с копие на Анализ на данни от извършена тематична проверка на дела по несъстоятелност, възложена на ИВСС с решение по протокол № 8/ 21.02.2017 г. на ВСС. Сигнала е изготвен за искане на основание чл. 125 от ЗСВ за приемане на тълкувателно решение от ВКС.

	Един сигнал е оправен към председателя на Апелативен съд - София с препоръка за предприемане на  необходимите административни действия, предвид законовите правомощия по чл. 106, ал. 1, т.13 ЗСВ във връзка с организацията на работата в отделните служби на съда, с оглед недопускане изгубване на дела.

	Един сигнал е отправен към и.ф. административен ръководител -председател на Районен съд - Плевен с препоръки за организация работата на съдиите по отделения и определяне на натовареността на съдебните състави, както и констатирани вътрешно организационни пропуски.

	Един сигнал с обхват на проверка,която включва влезли в сила решения по граждански дела, образувани през 2019 г. в Районен съд - Русе, Окръжен съд - Русе, Районен съд - Ловеч, Районен съд - Плевен, Районен съд - Бургас, Районен съд - Велико Търново и Районен съд - Харманли по предявени искове на служители на МВР, с които се претендира изплащане на допълнително възнаграждение за положен извънреден труд.

	Три сигнала с отправена препоръка към горестоящия административен ръководител - председателя на ОС - Монтана за проверка дейността на съдия от районен съд - Лом. 

	Разгледано едно становище и сигнал срещу движение по дело образувано в районен съд - Ихтиман, без да са установени пропуски по администриране на делото в съда, както и пропуски от страна на съдията докладчик по делото.

	III. Информации от ИВСС относно изпълнение на препоръки дадени в актове и сигнали от проверки на ИВСС - 76 (седемдесет и шест) на брой;
 
	Комисията е разгледала представените от Инспектората към Висшия съдебен съвет 76 (седемдесет и шест) на брой информации, за предприети мерки по изпълнение на препоръки, дадени в актовете и сигнали от проверки, съгласно уведомлението по чл. 58, ал. 4 от Закона за съдебната власт. 

	IV. Данни за установените от ИВСС нарушения на правото на разглеждане и решаване на делата в разумен срок за периодите: 
01.10.2019 г. - 31.12.2019 г.; 
01.01.2020 г. - 31.03.2020 г.;
01.04.2020 г. - 30.06.2020 г.; 
01.07.2020 г. - 30.09.2020 г.  -   4 (четири) на брой.

	V. Отчет на министъра на правосъдието за постъпили и изплатени обезщетения по реда на Глава трета „а“ от ЗСВ за периодите: 
01.10.2019 г. - 31.12.2019 г.; 
01.01.2020 г. - 31.03.2020 г.;
01.04.2020 г. - 30.06.2020 г.; 
01.07.2020 г. - 30.09.2020 г.  -   4 (четири) на брой.

	VI. Изготвени и одобрени „Анализ на констатираните от ИВСС случаи на нарушаване правото на разглеждане и решаване на делото в разумен срок“ за периодите: 
01.04.2019 г. - 30.09.2019 г.;
01.10.2019 г. - 31.03.2020 г.;
01.04.2020 г. - 30.09.2020 г.;  -   3 (три) на брой.

	Във връзка със задължения по чл. 60м, ал. 2 ЗСВ комисията анализира   констатираните от Инспектората към Висшия съдебен съвет случаи на нарушаване  на правото на разглеждане и решаване на делото в разумен срок. 
	Комисията ведно с анализа е предложила на Съдийска колегия на Висшия съдебен съвет мерки за отстраняване на допуснатите нарушения на правото на граждани и юридически лица на разглеждане и решаване на делото в разумен срок.
 	С решение № 21/19.07.2018 г., т. 90, Пленума на Висшия съдебен съвет е приел пакет от мерки, които имат за цел отстраняването на причините за допуснатите според анализа нарушения на правото на разглеждане на делото в разумен срок. 
	С решения по протокол № 29/22.11.2018 г., т. 1; протокол № 4/21.02.2019 г., т. 6; протокол № 17/18.07.2019 г., т. 3, и протокол № 4/20.02.2020 г. т. 1 на Пленума на ВСС е препоръчано тези мерки да продължат да бъдат изпълнявани от административните ръководители на съдилищата и от съдиите, към които съответно са насочени.
	След влизане в сила на измененията в Закона за съдебната власт (обн., ДВ, бр. от 11/07.02.2020 г.), Съдийската колегия на ВСС в свои решения по протокол № 25/14.07.2020 г., т. 5 и протокол № 44/15.12.2020 г, т. 44  е приела, че същите мерки, следва да продължат да бъдат изпълнявани от административните ръководители на органите на съдебна власт и съдиите, с цел преодоляване на анализираните пропуски и нарушения.