ПЪЛЕН СТЕНОГРАФСКИ ПРОТОКОЛ № 7
ОТ ЗАСЕДАНИЕТО НА КОМИСИЯ „ДИСЦИПЛИНАРНА ДЕЙНОСТ И ВЗАИМОДЕЙСТВИЕ С ИВСС“ КЪМ СЪДИЙСКАТА КОЛЕГИЯ НА ВИСШИЯ СЪДЕБЕН СЪВЕТ, ПРОВЕДЕНО НА 22 МАРТ 2021 г.

ПРЕДСЕДАТЕЛ: Атанаска Дишева
ОТСЪСТВАЩИ НЯМА

На заседанието присъства Олга Керелска – член на Съдийската колегия на Висшия съдебен съвет

На заседанието присъства Деница Захариева – началник отдел „ДП“ при дирекция „Правна“, член на работната група
Откриване на заседанието – 13.10 ч.

АТАНАСКА ДИШЕВА: Може да започваме вече, колеги, вече е 13.10 ч. Заседанието днес на Дисциплинарната комисия е насрочено за дата и час с решение на Съдийска колегия, така че от това заседание би следвало да се считат за уведомени всички членове на Съдийската колегия, отделно е изпратен и линк с информация и с материали миналата сряда от техническия сътрудник на комисията. Точката в дневния ред е единствена.
Цялата дисциплинарна комисия присъства, с участието на г-жа Керелска – член на Съдийската колегия. Предлагам, ако нямате някакви предварителни въпроси, да пристъпим към обсъждане на въпроса, за да приключим в някакво разумно време.
Водим, държа да ви уведомя, стенографски протокол. Нашата техническа сътрудничка е в болнични, така че не може да присъства, иначе щеше тя да го изготви протокола. Просто ви казвам това за сведение.
Имате ли някакви предварителни въпроси, колеги, или неща, които искате да обсъдим? (няма) Добре, в такъв случай пристъпваме към обсъждане на бележките, които са направени, и предложенията, от г-жа Марчева. Те, мисля, бяха постъпили в четвъртък или в петък, надявам се да сте имали достатъчно възможност да се запознаете с тях. Други писмени предложения не са постъпили, разбира се, възможно е днес да постъпят такива, да бъдат правени, ние с г-жа Керелска вече обсъждахме някои неща, тя вероятно ще ги каже и тук.
Дали да пристъпя към цялостен доклад и да изразя своето становище по предложенията или да обсъждаме текст по текст. Как считате, че е по-целесъобразно и по-работещо? Аз съм готова да ви докладвам моето становище, можем и точка по точка, както тя ги е обособила.
Заповядайте, г-жо Имова.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Колеги, аз предлагам да бъде точка по точка, за да не се сугестираме от едно или друго становище, а да обсъждаме точка по точка направените предложения. Ако желаете така.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Колеги, възприемате ли това предложение? На мен също ми се струва, че е по-работещо. Ако имаме възможност да обобщаваме някои от предложенията и текстовете ще го направим в хода на обсъждането.
Някакви други предложения, становища? Съгласни сте по този начин да процедираме? Добре.
Първото предложение е по т. 1, чета ви го: „Да се заличат думите „и обявява установената практика при провеждане на …“, доколкото се касае за вид регулация на определена дейност, което изключва подобен казуистичен подход. Практиката по прилагане на определени правила и норми не може сама по себе си да бъде източник на регулация.“.
Ще си позволя да изкажа собственото си становище по този въпрос. Ние нееднократно говорихме по въпроса, че тези Правила за дисциплинарна дейност, които приемаме, са правила по смисъла на чл. 13 от Административнопроцесуалния кодекс. Аз си позволих да прочета текста на чл. 13 в протокола от заседанието на Съдийска колегия, видях този протокол, той е точно отразен и съответства на текста на закона. Едно от нещата, които административният орган обявява, когато действа при условията на оперативна самостоятелност, е точно установената от него практика. Не ми се иска сега тук да се връщаме с обясняване на теоретични и практически постановки какво е оперативна самостоятелност и какво е обвързана компетентност, но съвсем накратко. Когато един административен орган действа при условията на оперативна самостоятелност той има правото да направи избор за поведение, за да постанови законосъобразно решение. Обратно, когато действа при условията на обвързана компетентност, административният орган няма право на избор между две или повече законосъобразни решения, а законът повелява какво единствено решение той трябва да вземе.
И сега, когато ние решаваме определени въпроси от дисциплинарната си практика, това как процедираме в дисциплинарни производства, ние действаме при условията на оперативна самостоятелност само по въпросите, които не са изрично регламентирани в закона. И въпросът с начина, по който ние определяме какво по вид и евентуално размер наказание да наложим на определен магистрат за установено дисциплинарно нарушение, е категорично в обхвата на нашата оперативна самостоятелност. Това има значение и за мотивите, които ние след това евентуално трябва да изложим, когато обсъждаме възраженията, които бяха направени на заседанието на Съдийска колегия за това дали имаме правомощие да приемаме критерии, това е в последните точки от правилата.
Така че, текстът „и обявява установената практика при провеждането на дисциплинарните производства“ в т. 1 е текст, който е възпроизведен, цитиран, от текста на чл. 13 от Административнопроцесуалния кодекс. И след като ние обявяваме изначално, че приемаме правила по смисъла на чл. 13 от АПК, не виждам защо трябва да пропуснем този текст? Още повече, че ние действително имаме практика по приложение на нашата оперативна самостоятелност, която се опитваме писмено да изведем и да обявим публично в тези вътрешни правила.
Така че, по мое виждане този текст не следва да отпада и на следващо място не съм съгласна с твърдението в това възражение на г-жа Марчева, че ние провеждаме регулация. Не, това не е регулация, ние обявяваме нашите вътрешни правила, ред и критерии, както и установена практика.
Заповядайте, колеги.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз съм абсолютно съгласен с казаното, точно така е. Ние го правим де факто това нещо. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, ако искате по същество да вземете становище дали да отпадне този текст. То няма формулирано искане да отпадне, но според мене това е смисъла или може би се изразява неразбиране? Ако вие по друг начин сте разбрали това възражение? Така че, кажете вашето становище дали споделяте виждането на г-жа Марчева, пак повтарям, ако аз правилно съм го разбрала, дали да отпадне този текст? 
Заповядайте, г-жо Имова.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Аз няма да кажа нещо повече от това, което каза Атанаска. Нали на „ти“ ще си говорим. Така. Като административно наказващ орган ние сме длъжни да оповестим критериите, принципите и т.н., целия кръг от принципни положения, който ни задължава, съгласно чл. 13 от АПК, да оповестим предварително какви са нашите критерии при упражняване на нашата дискреция. Ние упражняваме дискрецията по налагане, по търсене на дисциплинарна отговорност и съответно налагане или не налагане на дисциплинарни наказания, затова трябва да очертаем кръга от принципи, които фактически определят нашата практика. Ние сме длъжни и по чл. 256, ако не се лъжа, от АПК да оповестим именно кръга от принципи и критерии, които обуславят нашата практика. Ако не го оповестим ние фактически бездействаме, извършваме едно нарушение на чл. 13 от АПК. И въобще не съм съгласна, че практиката не била източник на право, защото общите положения още описани в монографията на проф. Таджер установява, че в гражданското право съдебната практика също е източник на право независимо, че тука се касае за дисциплинарна дейност, съдебната практика дори на Върховния административен съд по делата, които разглеждат, актове на Съдийската колегия, също са източник на право. Но тука не се касае за такъв източник на право, тука се касае за изпълнение на едно задължение от страна на Съдийската колегия като дискреционен орган във връзка с дисциплинарните производства да обяви предварително критериите, по които той ще осъществява тази дейност и тъй като тя е уникална, тя съдържа в себе си изключителни правомощия на административния орган, каквато е Съдийската колегия, то тя е задължена по смисъла на чл. 13 да оповести практиката си, така че това няма нищо общо с тезата, че едва ли не нашата практика не била източник на право. Така че, отхвърлям тази аргументация да отпадне текстът „и обявяват установената практика при провеждане на дисциплинарната дейност“. Несъстоятелна е тезата и я отхвърлям по тези съображения.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, заповядайте. Ако от комисията няма никой, г-жа Керелска?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Да си призная и аз малко се смутих от това, че се обявява установената практика, но след като разговаряхме с тебе преди заседанието и като прочетох чл. 13 от АПК съм напълно съгласна и мисля, че Марчева го е предложила това и й се е явило дразнещо, защото тя е граждански съдия. Права е Вероника, че практиката е източник на право, но тя е източник на право като практика, а не е нормално практиката да се вкарва в разпоредби. Може би това е имала предвид Марчева. (Намесва се В. Имова: Не знам какво е имала предвид.) И тя не е съобразила, и няма как да го съобрази, защото всеки идва със собствения си товар на гърба предвид делата, които е гледал, че тука става въпрос за административно производство и то на нивото на дейността на административен орган. Така че, аз мисля, че това е правилно и нека да остане. Това е моето мнение.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Г-жа Пашкунова искаше думата. 
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Колеги, аз също приемам предложението на колегата Марчева като такова за отпадане на тази част, но си мисля, че няма основание да направим подобно нещо по съображенията, които вече се изложиха. Изцяло този чл. 1 е съобразен с чл. 13 на АПК. 
Аз имам и друго процедурно предложение при обсъжданията. Нека да вървим, както предложи Вероника, текст по текст, но ако някой няма какво да каже различно от това, което вече някой е казал, за да не усложняваме нещата и да бъдем по-оперативни, нека само този, който е на различно мнение, да се изкаже, да изложим аргументи „за“ и „против“ и да вървим напред, защото между другото повечето предложения са редакционни и няма нужда по всеки текст всичките да се изказваме по отделно, ако действително няма какво ново да изтъкнем. Аз изцяло съм съгласна с това, което казаха и колегата Дишева, и колегата Имова, съобразено е с чл. 13 и да вървим нататък, така че ако има някой нещо против да каже по какви мотиви приема нейното предложение.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Аз съм съгласна с това. Така и смятах да бъде, няма нужда всеки да се изказва, ако споделя вече изразеното становище. Колеги? Гроздев и Мавров, дали искате нещо по този въпрос? Той е доста принципен и заради това може би малко по-дълъг дебат.
СТЕФАН ГРОЗДЕВ: Не, аз не искам, съгласен съм изцяло с това, което казахте всички.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз точно това направих в началото. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. А считате ли, за да завършим обсъждането по тази точка, считате ли, че е целесъобразно да сложим още в текста на т. 1 позоваване на чл. 13? Ние сме го направили в заключителните разпоредби накрая, в преходните и заключителни, това е т. 1, той е параграф, вероятно, но т. 1.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Няма смисъл.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Няма смисъл. Добре.
Добре, колеги, тогава подлагам на гласуване дали да отпадне този текст или да имаме някакви редакционни забележки. Който подкрепя предложението на г-жа Марчева този текст да отпадне или да бъде заличен този текст, моля да гласува. Нула гласа „за“. Кои са „против“? Пет човека сме „против“. Не приемаме това предложение. 
Следващото предложение е т. 2, така както са номерирани предложенията: „Граматически по-правилно е – „Целта на правилата е да се гарантира“. Ние сме написали - „Целта на правилата е да гарантират“. Аз приемам тази забележка, правилна е, действително граматически е по-издържано.
Колеги, дали имате възражения по моето предложение да приемем това предложение на г-жа Марчева и текстът да стане „Целта на правилата е да се гарантира“. Добре. Гласуваме в този смисъл. Добре.
Следващата точка е по т. 4 от правилата. Тук става въпрос за две запетайки. Няма да чета следващия текст, това предложение също е правилно. Става въпрос за обособена част от речта. Текстът: „съгласно чл. 312, ал. 1 от ЗСВ“ да се огради с две запетайки. Правилно е, предлагам да го възприемем. Гласуваме. Няма никой против от комисията. Нали така? Да.
Точка 5. В т. 5 се предлага следната редакция на текста: „Всеки един от субектите по предходната точка има право да направи предложение за налагане на дисциплинарно наказание на съдия, административен ръководител на съд и заместник на административния ръководител.“. Тук няма мотиви към предложението на г-жа Марчева. Забелязвам две разлики от текста, който ние сме предложили. Едната е изразът „има право“ да се замени с „може“. Аз не виждам смислова разлика между двете. Между другото, установихме с Деница Захариева, че в предходни обсъждания на този текст е съществувал този вариант. Смислова разлика, повтарям, аз не намирам, но другата разлика е отпадането във варианта, предложен от г-жа Марчева, на текста „независимо един от друг“. Този израз според мене е много важен, защото той обръща внимание и подчертава обстоятелството, че всеки административен ръководител, независимо от другия, може да направи такова предложение. А иначе, правото, което той има по закон следва от самия текст на закона. Това, което се подчертава е, че независимо от другите, което означава на практика, че дори да е направено едно искане, може другият да направи самостоятелно такова искане, позовавайки се дори на същите факти и обстоятелства, ако, разбира се, другите предпоставки са налице. Така че, според мене изразът „независимо един от друг“ е важно да остане. А дали текстът „може“ ще заменим с текста „има право“ предоставям на вашата преценка, за мен е без значение. 
ВЕРОНИКА ИМОВА: Аз предлагам текстът да остане така както е формулиран от работната група. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Колеги, съгласни ли сте? Аз подкрепям това становище, защото „има право“ означава, че ние малко влизаме в ролята на законодател и изглежда да предоставяме право на тези лица. (Намесва се Цв. Пашкунова: Субективни права.) Точно така. А пък нашата идея не е такава, да. 
Значи, по предложението текстът да остане такъв какъвто сме го предложили, моля да гласувате.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Може ли да оградим със запетайки - „всеки от субектите на предходната точка, независимо един от друг, може…“ и т.н.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Разбира се, там има запетайка. Тя втората запетайка я има, само първата отсъства, да. Благодаря, г-жо Имова.
Колеги, гласуваме по това предложение. (Намесва се С. Мавров: Ние гласувахме вече.) С въпросната запетайка текстът остава такъв какъвто сме го предложили.
Точка 6. Няма да ви чета, за да спестя време, в т. 6 се предлага само редакция като текстът, който ние сме предложили, е разделен в две изречения за по-голяма яснота. Имаше предходен такъв вариант на текста, но аз лично считам, че с двете изречения текстът е по-ясен. Обединяването му в един текст със съюза „като“, то не е съюз, с израза „като“ не виждам какво променя в текста. Лично аз не виждам необходимост от тази редакционна промяна. 
Г-жо Пашкунова.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Аз също си мисля, че нашата редакция е по-удачна. И тука само ще се включа с едно изречение. По-голямата част на колегата Марчева са наистина предложения за нова редакция. Ние всички знаем, че едно нещо може да бъде казано по много различни начини, така че за мене това, което ние сме предложили, е достатъчно прецизно като текст. И ми се иска да обсъждаме и да обърнем внимание на тези неща, които са свързани с промяна по същество, например като критериите, които тя предлага да не са предмет на регулация в правилата. Иначе, всяко едно нещо може да бъде казано по различен начин. Сигурно има хиляди други редакции на това, което сме казали.
СТЕФАН ГРОЗДЕВ: Разбира се, че има, това е вече съвсем на дребно. Нека да гледаме малко по-мащабно на работата.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Да. Аз ще си позволя насетне в текстовете да се спирам поотделно само на тези, които считам, че има някакво предложение за промяна в съдържанието. Разбира се, ще вървим пак текст по текст, но може да обобщаваме някои от тестовете, които съдържат само редакционни бележки. Нали сте съгласни така? Добре. По точка 6 предлагам да остане текста такъв, какъвто сме го предложили. Гласуваме. И сме единни в това си виждане.
Следващото предложение е чисто редакционно, то е по точка 7 - предложение да стане "предложението", правилно е, то е технически пропуск, предлагам да приемем  това предложение по точка 7. Съгласни ли сте, колеги? Гласуваме. Съгласни сме. „Предложение“ в точка 7 става "предложението". Добре.
Точка 10 се предлага редакция в следния вид на буква "а": всички относими към твърдените факти доказателства, с които…“ – сменен е словоредът, считам, че съдържанието не се променя, да променим ли редакцията?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Не.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Не. Добре. Остава текстът, който сме предложили. 
Точка 11 съдържа позоваване на граматическо правило. Тук се цитира, изразът е използван: „морфологичната употреба на главни букви (съдийска колегия)…“, аз докато разбера текста, честно казано се затрудних. Става въпрос за това, че в текста, който е качен е използвана главна буква за Съдийска колегия, забележката е правилна, между другото в последния вариант преди в Съдийска колегия да бъдат внесени правилата, тази главна буква е отстранена. Не знам откъде г-жа Марчева е свалила текста, по който е работила, може и неправилно да сме го качили, но тази забележка е правилна, аз лично я възприемам. Съгласни ли сте, колеги? Навсякъде където Съдийска колегия е означена с главна буква да стане малка буква. Колеги, съгласни сме, нали? 
ВЕРОНИКА ИМОВА: Така пише в ЗСВ.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Точка 12.1. Сега, тук ще си позволя да ви прочета текста, защото има очевидно някакво неразбиране плюс предложение, те са две неща. Точка 12.1., предлага се следната редакция: „В случай, че констатираните нередовности не бъдат отстранени в указания срок съдийската колегия не образува дисциплинарно производство. Нашият текст, т.е. текстът, който ние предлагаме гласи: „Ако вносителят на предложението за образуване на дисциплинарно производство не отстрани нередовностите, съдийската колегия на ВСС не образува дисциплинарно производство“. От мотивите, които надолу са изложени, ми се струва, че г-жа Марчева задава въпроса дали може, образно се изразявам, валидно да мълчи Съдийска колегия или следва във всички случаи да се произнесе по искането, т.е. по предложението за образуване на дисциплинарно производство, с нарочно решение. На мен ми се струва, че отговорът на този въпрос е еднозначен, никога не сме имали намерение да въвеждаме правило, по силата на което да позволяваме на Съдийска колегия да мълчи по направеното предложение, но в тази връзка, за да сме напълно ясни, и за да няма подобно недоразумение може да добавим: „с решение“. В текста, който сме предложили: „Съдийската колегия на ВСС не образува дисциплинарно производство с решение“ и освен това нещо, което и аз установих, и с г-жа Керелска преди заседанието обсъждахме, текстът: "не образува" да заменим с "отказва да образува". Това ми се струва по-прецизния текст. Вярно е, че обсъждахме това и с Деница – ние досега пишем диспозитиви „не образува дисциплинарно производство“. Нали така, Деница?
ДЕНИЦА ЗАХАРИЕВА: Да.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Не образува дисциплинарно производство, но прецизният текст ми се струва, че е "отказва да образува". 
Заповядайте, г-жо Имова!
ВЕРОНИКА ИМОВА: Аз мисля, че чл. 316, ал. 2 съдържа изразът "не образува", нали така? 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Да. Така е.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Т.е. в текстът на правилото е възпроизведен текста на закона. Сега, не образува означава, че отказва да образува, то е синоним. Не образува не означава бездействие, а означава, органът трябва изрично да се произнесе по искането за образуване, как се произнася, с акт, с който не образува, да, може и отказва да образува, макар че отказва да образува не е израз в закона, а тук съвсем пунктоално е възпроизведен текста на закона, включително и не продължава, законът във втората хипотеза на чл. 12, т. 2 правилото използва израза: „Ако нередовностите се установят. след образуване на дисциплинарното производство, т.е. убягнало е на административно-наказващия орган да образува производство при наличие на отрицателни процесуални предпоставки, т.е. не е следвало да го образува, т.е. в хода на производството да се коригира, „не продължава“ също би трябвало да бъде „прекратява“ може би, т.е. да уточним в първия случай, че не образува е равнозначно на отказва да образува, а във втората хипотеза не продължава означава отказва, защото ние сме длъжни с активно действие да отговорим на искането на сезиращия орган, на сезиращия субект. Така ми се струва. И в отговор на това, че колегата е казала, че в предписанията е недопустимо да се съдържат правила, чието неизпълнение да засяга законови права без възможност за обжалване, някак си е несъстоятелна тази теза, защото правилата възпроизвеждат казаното в закона, но може би  за по-голяма яснота би следвало в първата хипотеза на 12.1. да бъде "отказва да образува", а в 12.2. "прекратява образуваното". Така ще отговорим изцяло на чл. 316.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Г-жо Имова, аз държа на законовия текст "не образува", хайде ще кажем изрично с решение.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Можем да направим, колеги, следното, за да стане, макар че според мен е излишно, но можем да направим следното - следете, моля, текстът на точка 12.1., след текста, който е посочен да направим запетая "като отказва или не образува дисциплинарно производство с решение за отказ", може да добавим.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: С решение не образува дисциплинарното производство и т.н. Това не е толкова важно.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Важното е, че има активна позиция. Трябва да отговорим с акт, а не с мълчание.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Къде ще сложим решението, дали първо или последно, няма никакво значение.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Да запазим ли и "не образува" и "отказва да образува". По същият начин трябва да напишем и в точка 12.2.
ВЕРОНИКА ИМОВА: С решение, трябва да напишем с акт.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Отказва да образува дисциплинарно производство с решение. Или: с решение отказва да образува дисциплинарно производство.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Ама защо го използваме другият термин "отказва". Ние не образуваме. Край. Същата работа е.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ама "отказ" е прецизния. Това, което г-жа Имова говори е съвсем правилно. Те описват какво извършваме, но диспозитивът на акта, правилният е "отказва".
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Добре. С решение отказва да образува дисциплинарно производство.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, по тази редакция да махнем "не образува". С решение отказва да образува дисциплинарно производство. Съгласни ли сте така? С решение отказва да образува дисциплинарно производство. Нека да гласуваме по тази точка.
И сега по точка 12.2. да подходим по същия начин: с решение прекратява дисциплинарното производство да стане израза: „Ако нередовностите се установят…“, съдийската колегия с решение прекратява дисциплинарното производство“. За да стане съвсем същото като 12.1.
Заповядайте, г-жо Пашкунова!
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Само едно изречение по повод притесненията на колегата Мавров за използване на термина от закона. Искам да кажа, че в 310 се използва и отказ за образуване, т.е. има такъв термин, както и се използва и "прекратяване". Това, което преди малко обсъждахме. Така че не влизаме в колизия с използваната терминология в закона. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Последно: 12.1 става: С решение отказва да образува дисциплинарно производство, а в 12.2: с решение прекратява дисциплинарното производство, само че в т. 12.2 трябва да сложим: Съдийската колегия. Съдийската колегия с решение прекратява дисциплинарното производство.
И сега, съгласни ли сте, колеги, с двата текста? А пък по редакционната бележка да не започва с "ако" и двата текста, между другото това е използвания словоред и използваните изрази в чл. 30, ал. 1. от Административнопроцесуалния кодекс. Там текстът започва по същия начин. Мога да ви го прочета ако искате. Запазваме нашия словоред. Допустимо ли е или не, не разбрах?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Допустимо е.
АТАНАСКА ДИШЕВА: По повод на това, аз не го разбирам докрай, точка 2 – „Допустимо ли е в този акт, който не е нормативен и съответно не може да съдържа предписания за провеждане на … кръг от обекти да се съдържат правила, чието неизпълнение да засяга законови права, без възможност за обжалване“. Тази бележка не я разбирам, защото възможността за отказ за образуване на дисциплинарно производство и за прекратяване съществува изрично в закона. Не разбирам в какво се изразява тази забележка. Отделно от това пък възможността за обжалване на изричния отказ да се образува административно производство е предвидена в Административно-процесуалния кодекс. Така че не разбирам какво тук е имала предвид колегата. Отделно от това въпрос, който по други поводи сме коментирали, но в чл. 2, ал. 2, т. 3 накрая от Административнопроцесуалния кодекс е казано, че третите лица, чиито права и законни интереси се засягат от вътрешни актове могат да ги обжалват. Това е чл. 2, ал. 2, т. 3 от АПК. Така че и това като съждение в общ смисъл просто не е вярно, иначе не разбирам какво друго може да се изведе като извод.
Г-жо Керелска.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Според мен тя е искала да подскаже, че трябва да се предвиди норма, в която да се регламентира, че в тези случаи заинтересованото лице има право да обжалва. След като това е предвидено в съответния процесуален закон не виждам защо трябва да го пишем.
ВЕРОНИКА ИМОВА: След като няма изрична разпоредба в ЗСВ, но има препращащата норма на ЗСВ в чл. 328: в неуредените случаи се прилага АПК, няма какво да обсъждаме повече това възражение.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Г-жо Пашкунова.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Освен това аз не съм съгласна и с това, че тези правила не съдържат предписания за поведение. Вярно е, че нормативният акт има за адресат неограничен брой субекти, но тук също субектите, които следва да се съобразяват с тези правила не са един или двама, също до известна степен са неограничен брой от определена категория, така че няма как щом са правила, макар и вътрешни, да не са предписания за поведение.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Тези правила са фактически предвидени в закона.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Да. И това е такъв общ административен акт, който ние издаваме именно на основание чл. 13. Така че няма как да не предписва правила за поведение за определена категория субекти, макар и като вътрешни правила.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, някакви други бележки тук по точки 12, защото много мотиви са изложени? Нямаме. Добре.
В точка 13 от предложението се предлага нова редакция, като единствената разлика, която аз откривам с текста, който ние сме предложили е във въвеждането на определението "законови предпоставки". Считате ли, че трябва да въведем в текста "законови предпоставки"? И сега, въпросът, който възниква е във връзка с предпоставката по буква "е", за която ще коментираме след малко. Тази предпоставка не е заложена в закона и както е ставало въпрос нееднократно, ние го обсъждахме когато обсъждахме и тези правила, не са изрично посочени в текст на Закона за съдебната власт предпоставките, които ние трябва да преценяваме при образуване на дисциплинарно производство, те се извеждат по тълкувателен път от субсидиарното приложение на Административно-процесуалния кодекс, някои са заложени в Закона за съдебната власт. Обосноваността на предложението е изведена от установената практика на Върховния административен съд, така че в този смисъл ако посочим законови предпоставки би следвало тази предпоставка сама по себе си да отпадне. Моля, да изразите становище дали да добавим "законови предпоставки". Разбира се, съм далеч от мисълта, че ние тук измисляме собствени предпоставки. Нека да сме напълно ясни с този въпрос.
Г-жо Пашкунова.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Аз в общи линии исках да кажа това, което Вие изложихте. След като в чл. 1 сме казали, че тези правила обявяват или огласяват и установената практика, няма пречка, доколко такава е установена на практика и по отношение на обосноваността, да остане нашата редакция "предпоставки" и "обосноваността". Знаете, ние сме имали няколко такива случаи и в Дисциплинарна комисия, и в Съдийска колегия сме го коментирали този въпрос дали предложението трябва да е обосновано, така че, такава е и практиката на ВАС, така че в този смисъл според мен нашата редакция е коректна.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Освен това практиката на Върховния административен съд е източник на право, така че дори и да включим "законови предпоставки" пак няма да сбъркаме в широкия смисъл, но нека да се придържаме действително към формалната страна на нещата, а именно основанието за обоснованост на допустимостта на предложението е извън изрично посочените законови предпоставки, но е в рамките на утвърдената съдебна практика на ВАС, така че това, което каза г-жа Пашкунова, и аз съм съгласна, имахме няколко такива решения, с които приложихме точно този критерии "обоснованост", защото в една не малка част от случаите фактическите обстоятелства, които очертават състава на евентуалното дисциплинарно нарушение не съответстват на неговите признаци, на законовите признаци за дисциплинарно нарушение, именно това е и необосноваността, така че това основание за допустимост трябва да фигурира на базата на съдебната практика. Това е.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, ние всъщност пристъпихме, това е в две изречения възражението по точка 13 и според мен спорния въпрос ние го обсъждахме, ако си спомняте и при обсъждането на правилата в самата комисия, това е именно по буква "е" предпоставката, посочена в чл. 13, а именно обоснованост на предложението за образуване на дисциплинарно производство, възражението е изложено в следния смисъл, тук възниква и въпроса как правило уреждащо условията за допустимостта се регламентира и въпроса за обоснованост на предложението. В тази връзка искам да ви обърна внимание на обстоятелството освен това, че многократно сме го обсъждали, че е напълно вярно това, което г-жа Имова току-що каза, ние в три годишни доклада за отчет на комисията в частта "Анализ на съдебната практика" сме обсъждали този въпрос. Този въпрос беше много проблемен по мое виждане през първата година от нашия мандат когато според мен се промени дотогавашната практика на Върховния административен съд, ние сме имали обсъждания по този въпрос, Деница Захариева е експертът  към комисията и н-к на отдел "Дисциплинарни производства", е подготвила един материал, който аз с ваше съгласие ще помоля да бъде качен в материалите на Съдийска колегия когато обсъждаме правилата, първо ще ви бъде предоставен на вас. Той представлява едно синтезирано извлечение от тези доклади и съдържа позоваване с цитиране на номера на решенията и на малки цитати от тях, в които Върховния административен съд последователно е вземал становище по въпроса какво и доколко трябва да се преценява обосноваността на предложението при преценка дали да се образува дисциплинарно производство. Ако иска Деница Захариева може да вземе становище по този въпрос.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Деница да ме извини. Извинявайте, това е една предпоставка, която е много важна за лицето, което трябва да бъде привлечено към дисциплинарна отговорност. Ние не можем без да проверим обоснованост на предложението да образуваме дисциплинарно производство и в един дълъг период от време да затормозяваме работата на колегата съдия. Така че аз държа това да остане на всяка цена.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Г-н Мавров всъщност преповтаря част от мотивите на едно от решенията, което е цитирано във въпросното кратко изложение.
Заповядайте, г-жо Керелска!
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Аз първо искам да попитам, защото не съм сигурна дали сме го коментирали този въпрос - тази практика на ВАС каква е, има ли тълкувателно решение или просто практика на отделни състави. Това е първият ми въпрос. 
И да приключа - какво разбираме ние под обоснованост на предложението за образуване на дисциплинарно производство, защото ако това са фактите и обстоятелствата, които обосновават привличането на лицето към дисциплинарна отговорност изискването за излагането на всички фактически обстоятелства, за които се твърди, че съставляват виновно неизпълнение на служебните задължения по смисъла на чл. 307, ал. 2, това представлява изискване  за редовност на предложението. Нали така?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Да.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Защото точка 8 пише така: предложението за образуване на дисциплинарно производство задължително съдържа: а, б, в, изложение на фактическите обстоятелства, за които се твърди, че съставляват виновно неизпълнение на служебните задължения. И ако предложението не отговаря на това изискване, то е нередовно и постъпваме така, както описано в Главата "Нередовност на предложението за образуване на дисциплинарно производство". Тази обоснованост според мен е нещо привнесено излишно и на практика ако под обоснованост се разбира фактическите обстоятелства, то си го има и го има от край време, и не знам какво е това нововъведение, което е измислено от ВАС.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Заповядайте, г-жо Имова. 
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Може би има някаква разлика между излагане на фактическите обстоятелства и обосноваността, което доколкото си спомням в крайна сметка ни поставяше в положение малко отнапред предварително, преди да сме събрали ние доказателства по съответното дело да преценяваме аджеба става ли въпрос тук за дисциплинарно нарушение или не става.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Заповядайте, г-жо Имова!
ВЕРОНИКА ИМОВА: Много хубав въпрос, но според мен той има еднозначен отговор. Първо задължението на органа, който инициира дисциплинарно производство, едно от задължението, което е абсолютна положителна процесуална предпоставка за допустимост е да изложи фактическите обстоятелства, които очертават състава на нарушението. Ако те липсват ние ще му дадем срок да приведе в съответствие със закона това си задължение. Друг е въпросът обаче ако той е изложил фактически обстоятелства, които нямат абсолютно нищо общо с признаците на състава на дисциплинарното нарушение, примерно, какво беше, системно нарушаване на процесуалните срокове, а пък всъщност от материалите по преписката е видно, че съдията или магистрата е абсолютно пунктуален в процесуалните срокове, примерно той изготвя актовете си в срок по-малко от три месеца дори, т.е. в тази връзка говорим за необоснованост, за да не развиваме един процес, който няма смисъл, който не може да постигне своята цел. Това са различни неща. В наказателното право ги има. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, въпросът, който повдига    г-жа Керелска, а той по някакъв начин е поставен и в становището на г-жа Марчева ми се струва е много съществен, но понеже водим дебати по този въпрос мисля, че от есента на 2017 г. аз смятах, че, как да се изразя образно, вече сме се примирили със съдебната практика. Само, за да поясня на г-жа Керелска, пък и на другите - има едно тълкувателно решение от 2015 г., аз не помня колко пъти съм се позовавала на него и колко пъти съм ви го цитирала, точка 3 от това тълкувателно решение беше образувана по предложение на председателя, тогавашния председател на Върховния административен съд с искане за обявяване на неправилна една съдебна практика, изразена в определение от същата година. Това тълкувателно решение по тази точка приключи с диспозитив: прекратява, защото от мотивите видно се прие, че практиката, изразена в него не е неправилна. Друг е въпросът дали трябваше да се напише диспозитив "прекратява" или да се изложи коя е правилната практика, това е факт, не е в нашите правомощия, в мотивите на това тълкувателно решение обаче напълно еднозначно и ясно е казано, че основателността на предложението за образуване на дисциплинарно производство не се преценява към момента на образуването, а е въпрос по същество, с изясняване на факти и обстоятелства и т.н. Впоследствие, буквално от началото на нашия мандат, есента на 2017 г. и няколко пъти през 2018 г. се постановиха последователно решения на Върховния административен съд, включително потвърдени от 5-членни състави на ВАС, г-жа Керелска дали ме чува, аз заради нея говоря, които застъпиха становището, това, което г-жа Имова сега обоснова, че всъщност трябва да се преценява обосноваността на предложението. Във въпросното кратко изложение, което е подготвила г-жа Захариева се съдържат, повтарям, цитати от тези решения, както и номерата на самите решения и делата, по които са постановени, както на тричленки, така и на петчленки. Аз си направих труда да поровя в нашата предишна практика, много добре знам, че аз съм гласувала преди в смисъл, че това не е въпрос, който трябва да бъде преценяван към момента на образуване на дисциплинарното производство, а при решаване на спора по същество, но мисля, че в този смисъл освен мен са гласували и г-жа Керелска, може би и г-жа Пашкунова в определени случаи, не съм сигурна, но гласовете са по два, по три в съответните дисциплинарни производства. Последователно от есента на 2017 г. Върховният административен съд говори, че трябва да се изследва обосноваността на предложението към момента на образуване на дисциплинарно производство. Между другото при едно произнасяне по образуване на дисциплинарно производство по повод на моето говорене в смисъла, в който в момента говоря, г-н Чолаков е заявил, че ще бъде образувано друго тълкувателно дело, след като бъде създадено Аналитичното звено в съда, защото по мое виждане при наличието на това тълкувателно решение от 2017 г. по тълкувателно дело 7 от 2017 г., не, тълкувателното дело е от 2015 г., 7 от 2015 г., точно така, а решението е от 2017 г. следва в практиката си както административните органи, в случая ние като административен орган, решаващ въпроси по дисциплинарните производства на съдии, така и съда да се съобразява с това тълкувателно решение. Та той тогава е заявил, че ще се образува друго тълкувателно, за да се установи каква всъщност е позицията на Върховния административен съд, но към настоящия момент няма образувано такова, съответно не е постановявано решение. Така че това е причината,  за да бъде включена тази предпоставка в нашите правила. Сега, колеги, ако искате да подложим на гласуване този въпрос. Тези неща вероятно ще бъдат изговорени отново на Съдийска колегия, защото това е много съществен въпрос при преценката дали и какво да включваме в предпоставките и какво да обсъждаме при образуване на дисциплинарно производство.
Да, г-жа Керелска искаше още нещо, обаче микрофонът е изключен.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Искам да обърна внимание, че в случая санкцията при необоснованост на предложението за образуване на дисциплинарното производство е много по-сериозна, защото веднага се отказва образуване, нали така? (А.Дишева: Да, точно така.) Не се образува. (С.Мавров: Не се образува.) А, така. Значи, тя е много по-сериозна, а ние тук изобщо препятстваме целия процес на изясняване има ли дисциплинарно нарушение или не. И казвам, че по-сериозни съмнения с това, което става, когато той не е изложил фактическите обстоятелства, за които се твърди, че съставляват виновно неизпълнение на служебните задължения, защото там нали оставаме без движение, даваме възможност, а тук ние преценяваме, че не е обосновано и веднага постановяваме съответния акт. 
Според мен, тук не са премислени нещата с тази обоснованост. Може да е тръгнала практиката на ВАС в тази посока, но така или иначе нямаме това тълкувателно решение, което да ни задължава да тълкуваме закона по този начин.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, други изказвания по този въпрос?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Не, нека да гласуваме сега.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Аз не мога да гласувам, но...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Значи, колеги, аз ви предлагам да внесем така в Съдийска колегия това предложение. 
Аз ви заявявам, че ако въпросът за обосноваността се разглежда по начина, по който е разглеждан в тези решения на Върховния административен съд, аз ще гласувам „против" включването на подобен текст в нашите правила по начина, по който съм гласувала и в последните три години при поставяне на подобен въпрос. Аз винаги съм смятала, че под обоснованост на предложението следва да се разбира изложение на фактическите обстоятелства и преценка от формална страна дали изложението на фактическите обстоятелства осъществява или изпълва състав на дисциплинарно нарушение, но да преценяваме дали конкретните деяния представляват дисциплинарно нарушение на фаза образуване на дисциплинарно производство, според мен не следва да правим.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Извинявайте, но няма как да преценяваме обоснованост извън излагането на факти и обстоятелства. То е част от обосноваността. Значи, ако ние сме сезирани от един компетентен орган да прави предложение за дисциплинарно наказание било административен ръководител, било Инспекторат, и нямаме никакви факти, които да предпоставят твърдения за извършени административно нарушение или как дисциплинарния състав и Съдийска колегия да се произнесе. За мен това е обосноваността. (С.Мавров: Точно така е.) И няма как ние, ние не можем да говорим нито за виновно поведение, нито за извършено. Тук предполага и доказателства да има. Въпросът е, че трябва да имаме очертана фактология, която да обосновава извършено нарушение, а дали има доказателства за това - това вече е въпрос по същество, който ако се внесе и се санират тези недостатъци, сочещи на липса на обоснованост откъм факти и твърдения за извършено нарушение, това ще го установява дисциплинарният състав. За мен никога не е стоял този въпрос, така че няма как ние предварително да решаваме има ли извършено нарушение. Това не може да е част от обосноваността.
АТАНАСКА ДИШЕВА: И колеги (сега колега Имова), това, което Олга каза току-що между другото, наистина има някакво основание относно това, че по отношение на останалите предпоставки ние сме регламентирали в точка 11, че оставаме без движение (не точно без движение), но даваме указания за отстраняване, а пък по отношение на обосноваността не сме предвидили такава възможност. Може би трябва да помислим и по този въпрос.
Заповядай, Вероника!
ВЕРОНИКА ИМОВА: Да. Може би да, трябва да помислим по този въпрос, но аз съм категорична с тезата, че обосноваността на предложението е далеч от необходимостта твърдените факти да бъдат доказани още в този момент. Очевидно става дума за това - очертаните фактически обстоятелства, които според предложителя за образуване на дисциплинарно производство, според него могат да представляват дисциплинарно нарушение. Тези фактически обстоятелства в този момент трябва да кореспондират, да се съотнасят към признаците на съответното дисциплинарно нарушение, очертани в закона. Ако те са в пълно противоречие с тях, говорим за необоснованост на предложението. Друг е въпросът дали от материалите, които ще се съберат то би било доказано, но въпросът е още за една изначална нередовност, която касае пълно противоречие между описанието на фактическите обстоятелства за нарушението и законоочертаните признаци на нарушението, как да го кажа. Ето например предложението е, че системно еди кой си съдия не изпълнява, нарушава процесуалните срокове, а във фактическите обстоятелства се сочи, че има две примерно дела, по които той се е произнесъл в 3-месечен срок. Ето ви фактология, която не се съотнася към едно дисциплинарно нарушение, което е очертано като...(Прекъсната.)
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Вероника, изключително права си. Точно това имаме предвид нали, така че няма смисъл. Дайте да гласуваме и да вървим нататък. 
Аз още веднъж ще ви кажа. Ние не може да тормозим даден колега с дисциплинарно производство, което изначално се вижда, че е необосновано. Не говорим за обсъждане на доказателства по същество и т.н. Сега, знаете, че в наказателното право го има това нещо. Вие ще кажете: "Това не е наказателно право", ама... (Прекъснат.)
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Хайде, понеже говорим по материи, примерът, който дава Вероника в гражданското съдопроизводство представлява случай на противоречие между изложени фактически обстоятелства и искане. (В.Имова: Например при ревандикационен иск.) Да, ама тогава пак оставаме без движение. Хайде моля Ви, се нали Вие говорите едни неща в обстоятелствената част, а това, което искате няма никаква връзка с това, което твърдите - противоречие между обстоятелствена част и петитум. Това е ...
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Да, един внесен обвинителен акт, който изначално не е необоснован, какво - ще го оставя без движение прокурорът да може да си го запълва ли? Няма да стане това нещо!
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама какво правите? Вие го връщате в такъв случай.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Ами връщаме. Ама тук ...тук (не довършва).
ОЛГА КЕРЕЛСКА: А тук изобщо не даваме възможност да се развие производството, не даваме... (А.Дишева: Да, да, има опасност да изтекат срокове освен това.) Аз съм абсолютно съгласна с това, което .... (говорят едновременно повече от двама души) каза доста ясно. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Мавров, моля да се изслушвате, че не се чува, не се разбира. Да.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Абсолютно съм съгласна с това, което Цветинка каза, че обоснованост извън излагане на фактите и обстоятелствата, значи, не виждам каква друга обоснованост може да има. (А.Дишева: Заповядай, Цвети.) А това, което казва Вероника, то е точно противоречие, противоречие между фактическата обстановка на предложението и искането на административния ръководител за налагане на някакво дисциплинарно наказание.
ВЕРОНИКА ИМОВА: И при това положение, Олга, ще образуваме ли производство? Едно напразно производство. Не виждам смисъл!
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама другото е много рисковано, бе хора!
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Цвети заповядай! Цветинка отдавна иска да се включи.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Значи, аз като продължение на това, което казах и във връзка с изложеното от Вероника. Колеги, според мен необосноваността може да има различни проявления. Освен да липсват описани въобще факти и обстоятелства, които са релевантни за съответното обвинение за дисциплинарно нарушение, може необосноваността да се изразява и с противоречия на фактическите констатации, които са очертани, между фактически и правни изводи - това също е форма на необоснованост. И тук съм съгласна с Олга, че ако ние даваме възможност вносителят на предложението да отстрани онази необоснованост, която се изразява в липса на факти, няма пречка да му укажем и да отстрани тази необоснованост, която е обективирана в несъответствия, в противоречия, т.е. да не преклудираме веднага възможността с отказ. 
Единствено тук съм съгласна, че можем да ревизираме нашите правила, защото колеги, ако ние му укажем да отстрани непълноти - ето необоснованост, която се изразява с непълнота на фактологията, но необосноваността може да се изразява и в противоречия, с несъответствия. Ако ние му дадем указания да се отстранят тези недостатъци и той не го направи, ами последиците са отказ да се образува, защото, както каза колегата Мавров, ние не можем да предприемем репресия срещу един съдия при положение, че му е необосновано на вносителя предложението за образуване на дисциплинарно производство и да бъде така добър да си оправи предложението. Така че може би в тази посока има възможност да помислим за някаква ревизия, за да може да изчистим докрай нашата визия за необосноваността.
ВЕРОНИКА ИМОВА: И да продължа, ако позволите.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Заповядай, да.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Всъщност тук говорим по-скоро за фактическа необоснованост. Очертаните факти не са съотносими към състава на дисциплинарното нарушение, което се твърди, че е извършено, а съставът е посочен в закона. Тук по-скоро имаме фактическа необоснованост, а не правна, защото правната необоснованост - тя вече върви към произнасяне.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре колеги, обаче ние вижте по-напред. (Прекъсната.)
СЕВДАЛИН МАВРОВ: ...Това, което казва Олга е очертано в чл. 14. Тук в чл. 13 ние казваме какво проверяваме.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, добре. Това за чл. 13 е добре и за 14, но какво правим, ще даваме ли указания за отстраняване? Защото вижте...
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Предложението за образуване на дисциплинарното производство е необосновано и тогава ние не го образуваме. В чл. 14 е казано „не се образува дисциплинарно производство", точка „е". Предложението за образуване на дисциплинарното производство е необосновано, но в каква форма ще се изрази тази необоснованост, нас не ни интересува към момента.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Да. Искам да обърна внимание. (Прекъсната.)
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама не е така. Ти си прав, че може би трябва да коригираме точка 14, но и в примера, който ти даваш Мавров, че видиш ли обвинителният акт като не е ясен вие не образувате производство, вие не образувате производство, но вие не прекратявате производството по наказателното дело.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Прекратяваме го.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Вие го връщате. Не, а вие го прекратявате пред съда, но го връщате на прокурора (А.Дишева: За отстраняване на недостатъците.), за да отстрани недостатъците.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Ами ето, тук е казано.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ами казвате един път завинаги „Защото си е сбъркан обвинителният акт, няма да ти образувам производство, прекратявам и край".
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, опитвам се (сега Вероника), само да се вмъкна с нещо, може би за да преустановя част от споровете.
Обърнете внимание на точка 10 във връзка с точка 8. Точка 10 казва: „Когато предложението за образуване на дисциплинарно производство не отговаря на изискванията по т. 8 и 10, (но действа за приложенията), Съдийската колегия на ВСС уведомява вносителя на предложението да отстрани нередовностите..." и ако не ги отстрани, тогава се пристъпва към отказ за образуване.
Ако обърнете внимание в точка 8, букви „в" и „г". Първо, буква „в" представлява „изложение на фактическите обстоятелства, за които се твърди, че съставляват виновно неизпълнение на служебните задължения по смисъла на чл. 307, ал. 2 ЗСВ;" и буква „г) посочване на твърдяното дисциплинарно нарушение, както и правна квалификация от изброените". Това според мен се включва в понятието обоснованост и тази обоснованост аз лично съм имала предвид, когато съм гласувала да я включим в буква „е" на точка 13, съответно в буква „е" на точка 14. И това подкрепя и виждането и на Вероника, според мен. 
Включително в случаите, когато имаме някакво несъответствие или неточно посочване на фактическата обстановка, ние сме практикували колеги, аз съм сигурна, че помните на дисциплинарна комисия сме давали указания до вносителя на предложението да отстрани нередовностите (С.Мавров: Точно така е.) и да обоснове от фактическа страна включително и от правна своето предложение. 
 Сега, ако искате, може в точка 14 изрично да сложим едно изречение, за да сме наясно и ние, и другите колеги, които го четат, че към постановяване на отказ за образуване се пристъпва едва, когато не са отстранени в срок нередовности, включително буква „е".
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Точно така. То така се разбира последователността на текстовете.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Не се разбира така.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ами да, щом, ето Олга, се създават колебания относно тълкуването, може би пък трябва изрично да го посочим с една, ако искате алинея или 14.1. в точка 14 да го посочим.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Не е нужно.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Вероника.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Пак в продължение на тези аргументи, които изложи, Атанаска. Значи, щом като приемем, ако приемем, че необосноваността е вид нередовност, то ние трябва да дадем възможност на иницииращия орган да си изправи тази нередовност. 
Обаче сред предпоставките за образуване имаме такива абсолютни пречки и относителни такива. Абсолютните са: ако вече лицето е наказано по същите факти, ако какво беше починало, имаме ли такова (А.Дишева: Имаме, да.) това са предложенията освободен от длъжност? (А.Дишева: Да. И починало да.) или е починало, или е наказано по същите факти. Тоест имаме едни абсолютни отрицателни предпоставки за образуване, имаме относителни такива. 
Необосноваността е една такава относителна предпоставка за нередовност, която може да се изправи, ако дадем на лицето, субекта на предложителя съответен срок. Така че можем да я приравним към останалите изисквания за допустимост, които в конкретния случай не са били налице при внасяне на предложението, да кажем неочертаване на всички факти, на които се основава нарушението или какво беше, всички такива непълноти, които могат да се отнесат към нередовности или то към относителните, а не абсолютни предпоставки за отказ от образуване (С.Мавров: Да, така е.) и са изброените от мен вече лицето наказано по същите факти или лицето освободено от длъжност или починало. Във всички останали случаи бихме могли да даваме срок за отстраняване на нередовностите, ако приемем, че следва да включим необосноваността като предпоставка за нередовност. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Аз се опитах да... (Прекъсната от О.Керелска: ...трябва да отпаднат.) Значи, опитах се тук да предложа, да изпиша някакво изречение, наистина за да внесем яснота, да го сложим евентуално като точка 14.1. 
По смисъл само да ви зачета, редакционно може да обсъждаме. „Отказът за образуване на дисциплинарно производство на основание точка 14, буква „е" се постановява, само ако след даване на указания по точка 11 или след процедиране по точка 11 (това са различни варианти), вносителят на предложението не отстрани нередовностите по букви „в" и „г" на точка 8. Нещо такова.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Изрично отварям правилата.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Или може би „при неотстраняване на нередовностите по еди кой си член органът отказва образуване на дисциплинарно производство".
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ама ние това го имаме в чл. 11 и в 12.1 и 2 го имаме вече.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Мисълта ми е по-...
ВЕРОНИКА ИМОВА: Добре, не може ли, колеги, не може ли в буква „е", тъй като чл. 14 гласи: „14. Дисциплинарно производство не се образува, когато: ..." и са изброени хипотезите, и по буква е) предложението за образуване на дисциплинарно производство е необосновано. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Включително след оставяне без движение или след провеждане на процедура по точка 11.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Да, да, нещо такова. Да добавим още едно изречение там.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Излишно е.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Не, не е излишно.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Защо не е излишно? Прави едно, прави две, прави три. Малко станахме като военните.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ами след като си измисляме нередовности.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: То всичко е последователно и е казано.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, колеги, това, което Вероника току-що предложи на мен ми се струва много разумно. Нека след текста на буква „е", за да не го правим в отделно изречение, както аз предложих, да добавим текст.
Значи, включително след провеждане на процедура по точка 11 от тези правила, или само по точка 11, което означава, че преди това трябва да са дадени указания, да е изтекъл срокът, или нищо да не е последвало, или пък това, което е последвало като писмено изложение на вносителя да не доказва обосноваността на предложението. Значи да добавим текст след текста, който е вписан: „включително след провеждане на процедура/производство или след даване на указания по точка 11".
ВЕРОНИКА ИМОВА: „След даване на указания по точка 11".
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Ако сме дали указания, те може да са изпълнени. Значи, не се е коректно след даване на указания.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Като са изпълнени, няма да имаме необоснованост.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: При неизпълнение на указания.
ВЕРОНИКА ИМОВА: В изпълнение на дадените указания по точка 11.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Да, защото иначе ние може да сме дали, пък той да се е съобразил.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Въпрос на изказ, да, да.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Аз предлагам не „включително", а след „е необосновано, запетайка, ако необосноваността не е отстранена след даване на указания по чл. 11" ли беше? (А.Дишева: 11.) Да по точка 11.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Олга, и „Последният да затвори вратата".
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Моля?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: И „Последният да затвори вратата".
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама това е смисълът - ако необосноваността не е отстранена, тогава прекратяваме.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Ясно е.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Цветинка, какво искаше да кажеш по текста? Микрофонът.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Това, което Вероника предложи, но да не е след даване на указания „При неизпълнение указания ... се отказва образуване".
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Добре, съгласен съм с тази формулировка. Давайте да вървим напред.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Това са отрицателните предпоставки.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Последно какво пишем? - „Предложението за образуване на дисциплинарно производство е необосновано...". Цветинка какво предложи?
ВЕРОНИКА ИМОВА: При неизпълнение на указанията, дадени
СЕВДАЛИН МАВРОВ: При неизпълнение на указанията по член еди кой си
ВЕРОНИКА ИМОВА: 11.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: 11, да.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Трябва да имаме неизпълнение на указанията. Нали така Цвети?
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Не, аз по-скоро имах предвид, че се отказва да се образува при необоснованост, при неизпълнение указанията, които даваме за недостатъчно и непълни факти и обстоятелства.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Съгласен съм. Давайте нататък.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Последно колеги, и го подлагам на гласуване. Текстът по буква „е", (говорим за точка 14), защото в точка 13 се разбрахме за принципния въпрос, че ще обсъждаме вероятно на Съдийска колегия какво се има предвид под обоснованост - ще включваме ли такъв текст в съответствие с практиката на Върховния административен съд или такъв текст ще бъде заличен. Ако той бъде заличен от точка 13, вероятно ще трябва да бъде заличен и в точка 14, защото по отношение на несъответствията с точка 8, букви „в" и „г" ние имаме разрешението по точка 11 да процедираме по реда, който сме предписали в точки 12.1 и 2.
Така, сега говорим за онова предложение. И текстът в точка 14, буква „е" да стане следният: „Предложението за образуване на дисциплинарно производство е необосновано при неизпълнение на указанията по точка 11". Така съгласни ли сте с тази редакция?
ГЛАСОВЕ: Да.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, колеги, може ли да гласуваме, че много дебатирахме. Стефан и Мавров, Мавров не ни чува. Добре, този текст. 
(Гласуват - 5 гласа „за".)
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ще качим към материалите за Съдийската колегия информация за практиката на Върховния административен съд, преди това ще ви бъде на вашето внимание, ако искате да добавяте нещо към този текст.
Продължаваме насетне, че времето напредна.
Точка 14 по изложението, което г-жа Марчева е направила. Тя казва, предлага редакция на точка 14, буква „г". Тя предлага редакцията „…..г/съществува неприключило друго дисциплинарно производство". Мисля, че това не променя по никакъв начин смисъла, който ние сме вложили.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Абсолютно, смисълът е същият.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Колеги, мога ли само да вметна, че всички останали предложения на колегата Марчева от тук насетне до раздел III са редакционни. Само редакционни, нищо друго според мен.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Има едно-две неща, за които не може да се каже това, че са редакционни.
Сега, само да приключим с този текст. Съгласни ли сте да оставим редакцията, която ние сме предложили. (О.Керелска: Да.) Никаква смислова разлика, нито пък от граматична гледна точка този изказ е по-правилен. Добре.
Сега в буква "д", става въпрос пак за 2 запетаи, кои възприемам, правилни са, „следва да се постави запетая пред "…е освободено". Граматически е правилно. Възприемаме го, нали колеги, възприемате тази запетайка? Добре.
Следващото възражение, което е по буква „е" вече се произнесохме и приехме редакция на текста.
По точка 15 от възраженията на г-жа Марчева, по точка 15 от предложените от нас правила. Става въпрос за обжалваемостта. Нейното възражение е в смисъл, че ние не може да уреждаме обжалваемост на административен акт. „Отново следва да се държи сметка, казва, за предписанието на чл.2а от ЗНА."
Казвам следното: Ние не въвеждаме обжалваемост на административен акт. В тази част текстът от нашите правила приповтаря законовия текст. (Намесва се О.Керелска: Точно така.) И сега поставям на обсъждане този въпрос, за да решим дали навсякъде, където сме посочили, че определен акт подлежи на обжалване, ще го посочваме или просто ще мълчим по този въпрос. Това се отнася за частта за обжалване на акта за спиране и за прекратяване. В същото време не сме се занимавали с обжалваемостта на акта, с който приключва дисциплинарното производство. Дали да махнем от правилата изобщо текстовете, които препращат към възможност за обжалване или напротив и в частта, където говорим за приключващия акт да посочим, че той също подлежи на обжалване. Повтарям - нито в една от тези хипотези ние не си измисляме основания за обжалване. Те съществуват в закона, ако не в изричен текст на Закона за съдебната власт, то по силата на препращащата норма в ясен, недвусмислен текст на Административнопроцесуалния кодекс.
Сега въпросът, който според мен трябва да … (Прекъсната.)
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Това е по-правилната практика.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Каква?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Когато даден въпрос е уреден в закон, с обща норма да се препраща към него. Тук е направено това нещо.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Въпросът е дали да махнем изобщо текстовете за обжалваемост или напротив - да добавим и там, където сме пропуснали. Какво считате, колеги?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Текстовете за обжалваемост са коректни, защото произтичат от закона, и както ти каза, по силата на чл. 328, който препраща към АПК в неуредените в ЗСВ случаи. Там, където изрично са уредени, няма смисъл да ги посочваме.
Аз съм съгласна текстът на точка 15 да остане, защото това е типичен случай на уреждане на норма, която възпроизвежда нормата на закона.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Колеги, тогава в 46.3 може би да препратим към възможността за обжалване на решението, с което приключва дисциплинарното производство, за да имаме еднакъв подход към всички случаи? Съгласни ли сте?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Да.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Деница, нали нямаме такъв текст в правилата, който да препраща към реда за обжалване (да не би да го пропускам)?
ДЕНИЦА ЗАХАРИЕВА: Не, нямаме.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Може би да сложим 46.3: „Решението на Съдийската колегия, с което приключва дисциплинарното производство, подлежи на обжалване по реда на … (еди-кой си текст) от ЗСВ". Съгласни ли сте така? Член 323 е, сега ще ви цитирам и текста, ако искате. Съгласни ли сте, колеги, да включим такъв текст?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Съгласни сме. Преповтаряме закона.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Препращаме, да, за да е ясно.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Само с препращане трябва да уреждаме.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама ти под „приключване" какво разбираш?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Това, което имаме предвид под „приключване" в 39.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: … приключване. Прекратяване и постановяване на решение и т.н., защото систематичното място, където ти предлагаш да се включи тази препращаща разпоредба, по-скоро навежда на извода, че става въпрос за решение, с което приключва дисциплинарно производство, което е било разгледано, със събиране на доказателства и т.н. Хубава си е тази разпоредба тук на точка 15.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Не, не, тя да стои, в точка 15 да стои. Аз се опитвам да предотвратя следващи възражения и нататък в текста да вървим. Точка 15 … (Не довършва.)
ВЕРОНИКА ИМОВА: Нека да бъдем последователни. Във всички раздели, в които се касае за решение на административнонаказващия орган, както в раздела „Допустимост" имаме точка 15, така и в раздела „Спиране и възобновяване на дисциплинарното производство" имаме точка 33, която препраща към обжалване по реда на Глава десета, Раздел ІV АПК, както в раздела „Прекратяване на дисциплинарното производство" имаме точка 38 - също препращаща към АПК. Има такава и при „Приключване на дисциплинарното производство". Да бъдем последователни.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, 46.3 - съгласни ли сте с такава редакция: „Решението на Съдийската колегия подлежи на обжалване по реда на чл. 323 ЗСВ"? Или може да напишем: „по реда, указан в…" или „посочен в…".
ВЕРОНИКА ИМОВА: „Посочен в…".
АТАНАСКА ДИШЕВА: „Посочен" - за да сме наясно, че … (Прекъсната.)
ВЕРОНИКА ИМОВА: Че се позоваваме на закона.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Че не регламентираме ние възможност за обжалване.
ДЕНИЦА ЗАХАРИЕВА: В 39 имаме и за прекратяване на производството.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, ще стигнем и до прекратяването, защото тук г-жа Марчева… (Говорят едновременно.)
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Виж 12.2. Мисля, че там тя беше повдигнала въпроса, че липсва разпоредба.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ама ние това сме го регламентирали в тази точка 15. Просто тя не е стигнала по-далеч в четенето. Този въпрос, който тя повдига към точка 12, го имаме в точка 15, просто не е в точка 13 или 12.3, но го имаме в точка 15 - това й възражение, на което тя … Ние го изговорихме това нещо. Нали ме разбирате, колеги? Тя казва: „Не може да ги лишаваме от права, без да им дадем възможност да обжалват". Напротив, законът им е дал възможност да обжалват, а пък ние само посочваме тази възможност за обжалване.
Добре, значи по точка 15 в този смисъл текстът остава, а добавяме 46.3.
Точка 16. По мое виждане колегата Марчева вероятно е чела стара редакция на Закона за съдебната власт. Първо, чл. 1316 от ЗСВ не съществува. Тя вероятно е имала предвид чл. 316. Член 316, ал. 2 обаче сега има различен текст от този, на който вероятно тя се позовава. Това е бившата алинея 2, която съдържа правила за определяне на дисциплинарния състав, а именно така наречения „ротационен принцип", който за мен не е ясен. Ние сме обсъждали този въпрос при няколко случая на образуване на дисциплинарни производства. Не знам дали сте обърнали внимание на този текст, колеги. Става въпрос за текста, който гласи следното (аз поне смятам, че тя това има предвид), това е сегашният текст на чл. 316, ал. 3, която е ал. 2 предишна, защото сегашната алинея 2 изобщо не съдържа правила за дисциплинарния състав. Госпожа Марчева вероятно има предвид бившата алинея 2 (преди измененията от м. февруари 2020 г.). Текстът гласи следното: „Когато образува дисциплинарното производство, съответната колегия на Висшия съдебен съвет на принципа на случайния подбор за разпределението на делата определя измежду членовете си тричленен дисциплинарен състав и председател на състава, който е и докладчик". Това е текстът. И алинея 4 (сегашна): „Членовете по право не участват... До изчерпване на изборните членове на съответната колегия участвалите в дисциплинарен състав не участват в подбора за формиране на следващи дисциплинарни състави".
Не знам кое от тези правила е имала предвид г-жа Марчева и не знам това за неучастието на вече избраните за членове на дисциплинарни състави как да го въведем в правило, след като то и по смисъла на закона според мен не е ясно как да се прилага. Защото случайният подбор, колеги, напълно се изключва, ако ние образуваме в едно заседание на Съдийската колегия четири дисциплинарни производства и последователно се избират по трима, по трима, по трима, и когато дойде ред за четвъртото дисциплинарно дело, ще са останали само трима членове на Съдийската колегия, за които никакъв принцип на случайността няма да важи. Ние имахме при образуване на дисциплинарното дело, мисля, че на Миталов беше, два последователни отвода, които се позоваваха на това правило - сегашна ал. 4, изречение второ. Ние тогава, ако си спомняте, се чудехме как ще се приложи това правило, включително със софтуерния продукт, който е въведен и който ние прилагаме за т.нар. „случаен подбор" на състави, на дисциплинарния състав. Значи изключването на вече избрани членове противоречи на принципа на случайния подбор. Не знам дали ме разбрахте правилно. Опитвам се да бързам, защото времето доста напредна.
Така че, ако някой предложи редакция на текст, с който ние по някакъв начин в тези правила да доизясним нашата практика по приложение на правилото на сегашна ал. 4 на чл. 316, съм готова да го включим. Дали имате такава готовност?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама този текст на закона няма отношение към случайното разпределение, а има отношение към натовареността, т.е. делата да бъдат равномерно разпределяни между всички членове.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Само че те, образно да се изразя, изпадат във вътрешно противоречие - тези два принципа. Когато изключваме от едни състави едни членове на Съдийската колегия поради нашия числен състав от 12 души, които може да участваме в съставите по дисциплинарни дела, на практика принципът на случайния подбор се нарушава в името на принципа на равномерното натоварване по дисциплинарни дела. Това искам да кажа.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ами то и при разпределяне на делата между съдиите е така.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Вероятно е така, да, вероятно. Така е, да. И е много отчетливо видимо, когато става въпрос за разпределение на дела в един малък по брой съдии.
Колеги, имате ли предложения за редакция, за да въведем някакво правило или някакво уточнение във връзка с това, което г-жа Марчева вероятно е искала да ни каже?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Госпожа Марчева да каже какво е искала да каже.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Ето това исках да кажа - ние влизаме сега в едни процедури на догадки какво е искала да каже г-жа Марчева. (Говорят едновременно.)
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Колеги, тогава с този отговор, който ви предлагам във връзка с ал. 2, в смисъл, че е неясно възражението, какво да отговорим на г-жа Марчева?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Да си уточни.
СТЕФАН ГРОЗДЕВ: Просто нищо няма да й отговаряме.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Възражението й е неясно. Тя може да го направи, разбира се, на заседанието на Съдийската колегия. Ние ще качим нашия протокол, разбира се, но може да изложим и допълнителни мотиви. Съгласни ли сте така - че е неясно какво всъщност предложение прави тя и какво възражение прави?
ГЛАСОВЕ: Да.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Точка 17. Според мен е редакционно предложение, което не внася никаква разлика (не само съществена, а никаква разлика) в текста, който ние сме предложили. Ако имате друго становище, моля да го изразите.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз нямам друго становище.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Тя е предложила текста: „неприключили с решение на Съдийската колегия дисциплинарни производства", но според мен това уточнение е напълно излишно, защото ако производството е приключило, ние, имам предвид Съдийската колегия няма правомощие никакво. Така че няма какво да го поясняваме, че става въпрос за неприключило, защото то се подразбира. Споделяте ли това мое становище?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Абсолютно го споделям.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Да.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Така че тук не приемаме редакционното предложение. Така ли гласуваме, колеги?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Ако може.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Гласуваме, добре.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Точка 18. Госпожа Марчева предлага да конкретизираме мерките, които ние считаме, че следва да бъдат взети за своевременното приключване на делото.
Аз не считам за необходимо, че ние следва да посочваме такива мерки. Във всеки конкретен случай те могат да бъдат различни, като например „Провеждане на заседание на насрочената дата" на мен ми се струва една разумна мярка, но ми се струва излишно, даже недопустимо.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Абсолютно е излишно.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Разбира се, те са достатъчно подробни, даже излишно подробни са.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Колеги, някакво друго становище по тази точка?
Аз предлагам да не приемаме това предложение. Няма нужда от изброяване на мерки. Ако сте съгласни, моля да гласувате.
Четирима души „за".

Точка 19. Госпожа Марчева излага следното възражение: „Отново се поставя въпроса за обхвата на действие на правилата спрямо неограничен кръг правни субекти".
Отново аз лично съм изправена пред ситуация да гадая какво е имала предвид, но възможността определено лице да иска отстраняване на административен орган или на член на колективен административен орган е предвидена в Административнопроцесуалния кодекс, а ние сме в хипотезата на субсидиарно прилагане на този кодекс. Просто сме пояснили как се процедира.
Имате ли някакво друго становище по този въпрос, доколкото (уточнявам) предполагаме, че това е била волята и намерението на г-жа Марчева. Колеги, смятате ли, че имаме нужда от по-голяма яснота в този текст?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Не, аз не смятам.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Или да махнем текста, ако считате, че дописваме закона? Добре, считаме, че не се налага промяна в този текст в този смисъл.
Следващата бележка на г-жа Марчева е по точка 20. Разбира се, че сричката „не" в израза „се произнася" е останала и трябва да я премахнем.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Техническа грешка.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Текстът е: „се произнася". Правилна е тази забележка.

По точка 22 (цитира): „Моля за пояснение кои действия се има предвид, тъй като е твърде общо и се създава неяснота. Вероятно се има предвид само процесуалните действия, но също така дали това са действията на участниците в производството и дисциплинарния състав".
Моето категорично становище е, че се има предвид не само процесуални действия, а и например, ако дисциплинарният състав, т.е. ако техническият секретар или секретарят по дисциплинарното дело състави опис на преписката по дисциплинарното дело - нещо, което ние сме правили, това не е точно процесуално действие, а е фактическо действие, но за това действие считам, че страните в дисциплинарното производство следва да бъдат уведомени. Също така, ако постъпи документ по делото, който все още не е приет като документ по делото, но той се прилага към преписката, обсъждането му предстои в заседанието, но уведомяването на страните за постъпилия документ е действие, което според мен трябва да се предприеме за по-голямата оперативност и за ускоряване на приключването на дисциплинарното дело, така че не само процесуални действия, а и определени фактически действия както на дисциплинарния състав, така и на страните. Тоест, това общо понятие е съвсем правилно схванато и действително моето виждане е, че се има предвид както действие на състава, така и действие на страните по него и това е единствено в интерес на процесуална дисциплина и бързо приключване на дисциплинарното производство.
Дали споделяте това виждане, колеги, или някакво друго? Считате ли, че се налага някаква редакция на този текст? Не. Добре. Нека да гласуваме тогава да остане текстът.
Единодушно. Господин Гроздев вече не участва.

Точка 24. Доколкото схващам, възражението на г-жа Марчева е в смисъл, че ние дописваме закона, защото доколкото (пак уточнявам) разбирам, тя счита, че включването на „друг съдия" в категория „защитник" е недопустимо. Считам, че това й възражение се основава на старата редакция на Закона за съдебната власт. В измененията с „Държавен вестник", бр. 11/2020 г. на чл. 318, ал. 2 възможността привлеченото към дисциплинарна отговорност лице да бъде представлявано от друг свой колега, а именно съдия, прокурор или следовател е изрично предвидена в закона. Ние просто поясняваме това обстоятелство и уточняваме, че същите тези лица могат да присъстват на заседанието на Съдийската колегия.
Смятате ли, че се налага редакция или заличаване на част от този текст? Не.
Добре, без уважение това възражение, или предложението за редакция на текста.

Точка 28. Между другото съм си написала бележка, че не е ясно дали се отнася това възражение за текста на точка 28 или за точка 27 от нашите правила. Моето становище е, че предложената редакция не внася никакво различно съдържание от това, което сме вложили, нито някакъв граматически проблем в структурата на изречението.
Първо, вашето становище по кой текст смятате, че се отнася тази бележка - дали по точка 27 или по точка 28, доколкото номерацията, която е следвала г-жа Марчева, гласи „точка 28", а след това е цитирана точка 27. Какво смятате, първо, по този въпрос?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Направо се чудя как сме ги гледали досега тези дисциплинарни дела!
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, по редакцията, която е предложена, имате ли становище? Още няколко текста само останаха и мисля, че ще приключим преди три часа.
Колеги, възприемате ли бележката на колегата Марчева за редакционна?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз мисля, че текстът на точка 27 е много правилен.
АТАНАСКА ДИШЕВА: По точка 27 или точка 28 - аз не разбирам по коя от точките е.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Е, да го е написала по-ясно.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колега Имова.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Аз смятам, че нашата редакция е достатъчно пунктуална. Аз просто нямам думи. Какви са тези предложения? Неясни и несъответни на закона.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. По предложението, което е озаглавено „точка 28", колеги, предлагам да остане редакцията, която сме предложили.
Моля да гласувате, ако сте съгласни с моето предложение. (Гласуват.) Добре.

По следващата точка - т. 29, се предлага нова редакция, която също не виждам каква… (Не довършва.)
ВЕРОНИКА ИМОВА: Какъв смисъл има? Не знам.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Какъв смисъл различен влага? Ако намирате някакъв различен смисъл от този, който ние сме вложили? Колеги, да променим ли редакцията или да остане това, което сме предложили?
ВЕРОНИКА ИМОВА: Точка 29 е много ясна. Казали сме: „За насроченото по реда на чл. 316, ал. 5 ЗСВ заседание на дисциплинарния състав страните по делото се уведомяват не по-късно от 7 дни преди датата на заседанието. Този срок се спазва и при насрочване на следващо заседание, ако делото е отложено". Ясно и точно. Какво се иска от нас повече, не знам.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз не виждам смисъл да променяме.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре. Значи и по точка 29 гласуваме, колеги, в смисъл, че остава редакцията, която сме предложили.

Точка 30. Ще ви я прочета: „Правилото предлага ограничително приложение на нормата на чл. 328 ЗСВ, доколкото субсидиарното приложение на АПК гарантира и други хипотези на отлагане на едно дело и това практически обезсмисля правилата в тази част".
Аз лично не споделям това виждане, защото ние само конкретизираме, и то все с оглед на процесуална дисциплина и по-бързо приключване на дисциплинарните производства правилата в процесуалния закон - АПК, когато отлага едно дело. И лично аз не се сещам за хипотеза, в която всички фактически основания за отлагане на едно дисциплинарно дело да не могат да се вместят в двете хипотези, които ние тук сме предложили, а това са именно: при необходимост от събиране на доказателства - това е едната хипотеза, която е много обща. И другата хипотеза е при наличие на неотстранимо препятствие за явяване на страната или пълномощника й - и поясняваме, че става въпрос за адвокат или друг съдия. Не се сещам, повтарям, за хипотеза, в която регламентираните в процесуалния закон хипотези за отлагане на делото да не попадат в тези двете, които ние сме посочили.
И искам да ви кажа, че посочването на този текст е важно според мен, за да подтикнем членовете на Съдийската колегия, т.е. нас самите да не отлагаме разглеждането на дисциплинарни дела поради някакви субективни причини, произтичащи от намерение, желание или други ситуации, свързани със самите членове на дисциплинарния състав, защото в три години и повече вече практика за разглеждане на дисциплинарни дела ние имаме десетки (смея да твърдя) такива случаи.
Но ако имате друго становище, моля, посочете го. В никакъв случай идеята според мен не е да се стесни приложното поле на закона. Даже нещо повече - ние тук с използването на съюза „или" вместо „и", както е в АПК, всъщност уреждаме една хипотеза, която е по-благоприятна за страните в дисциплинарното производство, защото както ГПК, така и АПК казва, че наличието на обективно препятствие, неотстранимо препятствие следва да е налице както за страната, така и за нейния пълномощник. Ние даваме по-благоприятно за страните в дисциплинарното производство тълкуване на това процесуално правило, само че то, не забравяйте, се отнася все пак за съдебни производства, а ние сме още във фаза административно производство. Казваме - дори и само единият от тях или страната, или пълномощникът й да има препятствие, ние ще отложим делото. Това е смисълът на това правило.
Добре. Колеги, на последното възражение, или по-скоро на предпоследното сме. Имаме още десет минути. Моля за вашите становища.
Колеги, считате ли, че има нужда от редакция?
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Аз не считам.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колега Имова.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Не, не.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колега Гроздев.
СТЕФАН ГРОЗДЕВ: Не считам, че има нужда от редакция.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, значи оставяме предложението в този смисъл.

И сега общото възражение, с което приключва писменото изложение на г-жа Марчева. То е следното: „Подразделите „Спиране и възобновяване на дисциплинарното производство", „Прекратяване на дисциплинарното производство" и „Приключване на дисциплинарното производство", както и Раздел III „Дисциплинарна отговорност", по изложени от мен съображения в заседанието на съдийската колегия, не могат да бъдат част от тези правила".
Аз тогава говорих много подробно. Част от другите колеги - мисля, Пашкунова и Вероника Имова също говориха много подробно, и не смятам сега пред вас да повтарям тези съображения, още повече че вероятно ще ни се наложи да го правим на заседанието на Съдийската колегия. В частите „Спиране и възобновяване на дисциплинарното производство" ви заявявам категорично, че тези наши правила на практика в преобладаващата част повтарят текстове на АПК. Тук ги внасяме само за пълнота и за яснота.
Това, което говорихме с г-жа Керелска – г‑жо Керелска, аз ли да се опитам да го възпроизведа, или Вие ще го кажете?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Какво имаш предвид?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ще ти кажа. За редакцията на текста, където говорим за това, че дисциплинарният състав служебно или по искане на страните - според г-жа Керелска има някаква яснота.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Неяснота. Ами аз имах няколко предложения. Мисля, че не бяха толкова глупави, въпреки че тези правила можеха да бъдат приети в този вид. Не виждам нещо, което е чак толкова потресаващо, като изключим тази обоснованост, за която става въпрос, и което е фундаментален въпрос. Другото според мен е въпрос на детайли.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Принципно ще има ли възможност да Ви кажа какви са моите забележки или как да стане?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Госпожо Пашкунова, можем ли да отложим с десетина минути само, надявам се, заседанието на Правна комисия, което е насрочено от 15,00 ч., иначе няма как да стане?
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Няма как да откажа, защото рискуваме да останем без кворум, защото знаете, че ако не дойдат...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Ние четири човека от тази комисия сме членове в Правна комисия и ако можем да помолим колегите.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Добре, ще ги помолим, но нека да сме по-експедитивни, защото имаме много важни точки и в Правна комисия, освен това и спешни.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре.
Заповядайте, госпожо Керелска.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Точка 31 вижте как звучи: „При възникване на някое от обстоятелствата по чл. 54, ал. 1, т. 3, 4 и 5 Административнопроцесуалния кодекс, Съдийската колегия на ВСС, по предложение на дисциплинарния състав, направено служебно или по искане на една от страните, спира дисциплинарното производство". 
Предложението на дисциплинарния състав, според мен, се прави служебно. Или е по служебно предложение на дисциплинарния състав, или е по искане на една от страните. Даже аз се съмнявам може ли пред Съдийската колегия една от страните да прави искане за спиране на производството. Не трябва ли да го направи задължително пред дисциплинарния състав?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Точно така. В това е смисълът. И това е редакцията, която според мен съответства на това. Аз днес обясних, а сега ще кажа и на другите колеги, за да спестим говорене пред Съдийската колегия вероятно.
Съвсем права е госпожа Керелска - не може направо пред Съдийската колегия. Искането се прави пред дисциплинарния състав. Това, което тази редакция се опитва да каже, изобщо не претендирам за перфектност, е, че дисциплинарният състав може или по своя инициатива, или по инициатива на някоя от страните, да направи предложение до Съдийската колегия за спиране. Същото е и при прекратяването. Нали разбирате? Не е нужно да чакаме, дисциплинарният състав да чака страните да направят такова искане, той може и служебно да се инициира в случаите на възникване на основание за спиране или прекратяване, да направи такова предложение за Съдийската колегия. Същественото е, че решението се взема от Съдийската колегия, предложението се прави от дисциплинарния състав.
Това, което ние добавяме като допълнително детайлизиране, е, че предложението на дисциплинарния състав е както по негова служебна инициатива, така и по искане на страните. Това е смисълът, но можем да редактираме този смисъл, ако не става ясен достатъчно.
Същото се отнася и за текста, касаещ прекратяването.
СТЕФАН ГРОЗДЕВ: Няма смисъл да редактираме, много ясно е написано всичко. (Реплики.)
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, колеги. Аз ще Ви предложа една редакция на този текст, аналогичен и на текста за прекратяването.
При възникване на някое от обстоятелствата по чл. 54, ал. 1, т. 3, 4 и 5 Административнопроцесуалния кодекс, дисциплинарният състав служебно или по искане на една от страните прави предложение до Съдийската колегия на ВСС, която се произнася с решение, или която с решение спира производството.
Госпожо Керелска, така дали е по-добре?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: При възникване на някое от обстоятелствата по чл. 54...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Да, дисциплинарният състав служебно или по искане на някоя от страните прави предложение до Съдийската колегия за спиране на производството. Точка. Може да няма точка, може да има запетайка и продължава: която се произнася с решение. Това са различни варианти. Може да има точка и да кажем: Съдийската колегия се произнася с решение. Можем да сложим запетайка и след нея: която се произнася с решение.
Колеги, какво мислите по тази редакция? Дали е по-ясна?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Според мен е по-ясна.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, съгласни ли сте за такава редакция? (Реплики.)
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Защото става ясно, че дисциплинарният състав прави предложение за пред Съдийската колегия.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Добре, разбрахме. Нека да остане, щом е по-ясна другата, втората...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Само че то не е същото, при прекратяването няма нужда.
Госпожа Керелска имаше други възражения, но  основният въпрос, по който ние трябваше сега да се произнесем. Възражението на госпожа Марчева беше, че ние нямаме изобщо право да пишем нещо, което да наричаме „Критерии за определяне на дисциплинарното наказание", защото нейното становище беше, че това представлява нормотворческа дейност, каквато ние нямаме право да осъществяваме и че с това дописваме закона. 
Беше отговорено, съвсем накратко Ви възпроизвеждам говоренето, че ние в никакъв случай не осъществяваме нормотворческа дейност, на която несъмнено нямаме право, а че пишем правила по смисъла на чл. 13 и обявяваме своите критерии и установена практика как определяме наказанието и какви обстоятелства вземаме предвид в бланкетното правило на чл. 309 в съответните му алинеи 1 и 2.
Заповядайте, по този въпрос. Преди това госпожа Керелска имаше други възражения, извинявайте, но на този въпрос исках да Ви обърна внимание, че трябва да отговорим.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ама ние нали сме го обсъждали това, че се обезсмисля написването на тези вътрешни правила, ако ние не установим критерии, по които ще осъществяваме нашата дисциплинарна дейност и това кореспондира на чл. 13?
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, колеги. Споделяте ли това становище, за да приключим като отговор на този въпрос? Дебатът, включително по този въпрос, ще продължи след това в Съдийската колегия.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Споделям напълно. Аз го споделям.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Господин Гроздев и Вероника Имова? Вероника се изказа и в Съдийската колегия, че можем да приемаме такива критерии. 
Добре, нека да гласуваме по този въпрос и да приключим. Ще дам пак думата на госпожа Керелска. Остават правилата, оставаме ли спирането и прекратяването по начина, по който сме ги изписали, с тази редакционна бележка? Колеги, да останат? Добре. 
Госпожо Керелска, заповядайте.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: В т. 39 вижте. Приключване на дисциплинарното производство и там: „След като се изяснят фактите и обстоятелствата от значение за случая, дисциплинарният състав се произнася с мотивирано решение, с което изразява становище относно фактическите обстоятелства и правната им квалификация, като прави едно от следните предложения: 
а) за налагане на дисциплинарно наказание; 
б) за неналагане на дисциплинарно наказание;  
в) за прекратяване на производството в случаите по т. 35".
Според мен „в" трябва да отпадне - първо, защото дисциплинарният състав при прекратяване се произнася с определение, и, второ, защото не кореспондира с основния текст на т. 39. Основният текст на т. 39 сочи това, че ние решаваме делото по същество.  
АТАНАСКА ДИШЕВА: Заповядайте, колеги, по това възражение. Има някакво повторение с т. 35. Тук е внесено някак си за пълнота на това, което може да се случи, след като дисциплинарният състав приключи разглеждането.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Ама, чакайте малко! 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Само да довърша - на различни етапи може да се стигне до извод на дисциплинарния състав да се прекрати производството, това исках да кажа. Заповядай.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Мисълта ми е, че систематичното му място е тук, и коректно е посочено. Колеги, ако си спомняте, имахме случай с една колежка от Раднево. Аз написах може би пет страници мотиви, за да прекратим производството. И всъщност става дума за изясняване на фактически обстоятелства, тя беше осъдена, имаше възражения за non bis in idem, имаше позоваване на практика на Европейския съд, така че не виждам причина тук да променяме т. 39. Може да бъде прекратено, не просто защото, можем да кажем да има прекратяване поради изтекли срокове. Тук също се изясняват фактически обстоятелства, така че не виждам какъв е проблемът.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Я вижте основанията за прекратяване по т. 14, защото т. 35 препраща към т. 14.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: И по т. 12.2.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Възражението на госпожа Керелска, че съставът, когато прекратява, се произнася с определение, а не с решение...
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Това е допълнително.
АТАНАСКА ДИШЕВА: ... е терминологично, да. В разговора ни тук преди заседанието аз й казах, че решението е родово понятие, така че то включва и определението, но разбира се това, с мотивирано решение можем да допишем съответните....
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Решението в процесуален смисъл хич не включва и определението, а в по-общ философски смисъл - да, съгласна съм, но по смисъла на процесуалния закон определението си е самостоятелен съдебен акт, който е различен от решението и се постановява при определени случаи, изрично предвидени в закона и това, знаете много добре, обикновено са прекратяванията и спиранията, както и всички останали случаи, когато законът казва, че съдът се произнася с определение, примерно в ГПК при допускане на обезпечение или при недопускане, съдът се произнася с определение.
  АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, това, разбира се, е правилно, само че ние тук действаме като административен орган. Не сме все още  съд, в смисъл, дисциплинарното производство за етапа, за който говорим, не е стигнало до съд, така че това наистина е терминологично. Не знам дали дори е прецизно ние да говорим, че административният орган може да се произнася с определение, доколкото определението е съдебен акт.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Ама аз мисля, че (реплики)... е по-общо понятие на решение. Решение, в смисъл - въз основа на определени факти ние се произнасяме по определен начин, а не се визира конкретният акт, още повече в смисъла на съдебни актове, определения, разпореждания и решения, тоест тук - мотивирано, като акт, като произнасяне. 
АТАНАСКА ДИШЕВА: Вероника, заповядай.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Доколкото съм прочела и в Закона за съдебната власт, и правилата, аз нямам никакви възражения към редакцията. Става дума за чл. 35. Ние сме административен орган. Нашите актове, с които се произнасяме, са решения. Законът не ни дава, не регламентира вида на актовете, с които се произнася административно наказващият орган и във всички текстове се говори за решение, не ги разграничава - определение, разпореждане, решение, така че тук не сме съд, не се произнасяме по реда на процесуалните закони, а се произнасяме по реда на Закона за съдебната власт. Законът за съдебната власт борави с понятието „решение" на административно наказващия орган и това е нашият акт по вид.
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Ама няма и смисъл. То е обобщено понятие.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Добре, колеги, разбрахме се по този въпрос. Има ли някой от комисията, който да смята, че трябва да добавим и „определения" по предложението на колегите или да запазим тази редакция?
За да спестя малко време - Олга е забелязала една грешка, която действително е основателна. Не знам как на всичките четения сме я пропуснали. В т. 48.1. е ал. 3, а не е ал. 1, нали така беше? Съвсем внимателно записах, така че тази поправка я правим. В т. 48.1 са съставите на дисциплинарните нарушения, алинеята е трета, а не първа.
Олга имаше много съществено, което беше всъщност най-важното от тези неща - ще продължиш ли, Олга?
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Не знам дали това имаш предвид.
АТАНАСКА ДИШЕВА: За акта на Инспектората.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Да, това ще Ви го кажа и не знам дали с другото да Ви занимавам. Тук казвате:
 "49. Системно неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони може да е:  
а) неизготвяне на съдебния акт или неизписване на мотивите на съдебния акт в инструктивен или разумен срок; 
б) неспазване на сроковете за администриране на делата;  
в) неспазване на сроковете за насрочване и/или разглеждане на делата в инструктивен или разумен срок". 
В т. 50.1 обяснявате:
„50.1. Действие или бездействие, което неоправдано забавя производството може да е: 
а) нарушаване на сроковете за изпълнение на служебните задължения от дисциплинарно привлеченото лице;  
б) извършване на процесуални действия извън разумния срок, респективно неизвършване на дължимо процесуално действие;  
в) администриране на делата извън разумния срок;  
г) други фактически действия или бездействия, свързани с делото".  
Извън буква „г" другите хипотези от „а" до „в" включително на практика преповтарят това, което сте казали в чл. 49 по отношение на неспазване на сроковете, предвидени в процесуалните закони. 
Не знам какъв е смисълът от тази регламентация. По-скоро действие или бездействие, което неоправдано забавя производството е всяко такова, което не е свързано с неспазването на посочените процесуални срокове, за да има някакъв смисъл тази разпоредба, иначе тя на практика припокрива предишната. 
СЕВДАЛИН МАВРОВ: В това, което казва Олга, наистина има разум.
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, заповядайте.
ВЕРОНИКА ИМОВА: На мен ми се струва, че това са различни хипотези.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Те са различни, но така както са разписани се припокриват.
ВЕРОНИКА ИМОВА: Те могат да не касаят само нарушаване на процесуалните срокове, ами например неупражняване на процесуални правомощия за ускоряване на процеса и че са задължителни, примерно налагане на глоби при неоснователно неявяване на страна или на вещи лица и т.н. 
СЕВДАЛИН МАВРОВ: Общодържавно издирване...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колеги, аз ще повторя това, което казах и днес, когато говорихме с госпожа Керелска. 
ОЛГА КЕРЕЛСКА: Прилагане на всички процесуални мерки, които се предвиждат при нередовното призоваване. Те в Наказателно-процесуалния кодекс са, поне в чл. 189, там ли бяха, помогнете ми? (Реплики.)
Забавяне на процесуалните срокове... Нарушения на задължения на решаващия орган, на съда в случая. (Реплики.)
СЕВДАЛИН МАВРОВ: ... Да се разпитат свидетели...
АТАНАСКА ДИШЕВА: Колега Пашкунова, заповядайте.
ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Тук става дума за различни нарушения. Едното е системно неспазване на процесуалните закони. Ето, колегата Дишева ще каже, има и практика - какво значи системно неспазване...

ОЛГА КЕРЕЛСКА: Вие казвате в т. 48.2 какво е системно неспазване на срокове, даже в т. 49 „системно" според мен не трябва да съществува като дума, ами направо да започнете: „Неспазване на сроковете предвидени в процесуалните закони може да е", защото Вие горе обяснявате какво е „системно".

АТАНАСКА ДИШЕВА: Дисциплинарният състав е „системно неспазване", така че ние не можем да променяме текста на закона. Ние поясняваме в това дисциплинарно нарушение кои случаи разбираме, така че текстът на закона е „системно", а по-горе обясняваме и то е изведено от практиката, както на Съвета, така и на съда, какво се разбира под „системно", тоест три и повече пъти. Но всъщност това, което като възражение госпожа Керелска направи, произтича, според мен, от начина, по който са формулирани тези два вида дисциплинарни нарушения в закона.

Ние в практиката сме имали много случаи, в които не можем да намерим разграничителната линия между  едната и другата хипотеза, освен тази системност и този проблем, според мен, произтича от текста на закона. По начало тя е права, че има преповтаряне някакво като разликата е, според мен, в единия случай, че трябва да установим непременно системност, а в другия случай, че става въпрос и за други хипотези, като там същественото е, че се забавя производството. Разбира се, когато един съдебен акт не бъде поставен в 2-годишен срок, то също ще доведе до забавяне.

ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Тоест в единия случай трябва да е повече от три пъти, а в другия пак може при администриране, пак може при изготвяне, но да кажем да е един акт... (Реплики.)

АТАНАСКА ДИШЕВА: Разликата, колеги, е много тънка. Освен това се поставя един много съществен въпрос, който ние, ще си позволя да го кажа, много старателно се опитваме да избягваме. Допустима ли е така наречената „идеална съвкупност по дисциплинарни дела"? Няма такова понятие в дисциплинарните производства, разбира се, но го има в наказателното право. Допустимо ли е с едно или с едни и същи деяния да се осъществяват съставите на повече от едно дисциплинарно нарушение? Това е много съществен въпрос, на който ние тук не даваме отговор, защото и практиката е противоречива, и нашата практика не е достатъчна.
Времето напредна доста. Имаше друг съществен въпрос, който...

ОЛГА КЕРЕЛСКА: Разбрах, даже и донякъде съм съгласна, че фактически това неспазване на сроковете по-скоро се отнася към хипотезата „системно неспазване на сроковете", а пък т. 50.1  - неспазване на срокове, процесуални и други забави извън системността, нали това е Вашето обяснение? 

АТАНАСКА ДИШЕВА: Да. А по отношение на престижа на съдебната власт имаше много интересно решение.
ОЛГА КЕРЕЛСКА: По отношение на престижа на съдебната власт Вие казвате така:
„60.1. Престижът на съдебната власт намира изражение в доброто име, уважението, авторитетът и общественото доверие, с които се ползва и може да бъде накърнен чрез:  
- поведение, което е в разрез с утвърдените в обществото разбирания за благоприличие;  
- действия, които компрометират честта на дисциплинарно привлеченото лице"...

АТАНАСКА ДИШЕВА: Олга, може ли само твоето предложение? Текстът е пред нас. Извинявай, наистина се притеснявам за времето!

ОЛГА КЕРЕЛСКА: Ако си спомняте, наскоро имахме един казус в Комисия по професионална етика и там се наложи да ни прочетат Вътрешните правила за извършване на проверки за почтеност и конфликт на интереси, и за установяване на действия, които накърняват престижа на съдебната власт и проверки, свързани с нарушаване независимостта на съдиите. Те са на Инспектората на Висшия съдебен съвет. И вижте там те какво казват по отношение престижа на съдебната власт: „Накърняващо престижа на съдебната власт е поведение на съдия, прокурор или следовател, което е в разрез с утвърдените в обществото разбирания за благоприличие и компрометиращо честта на съдията, прокурора или следователя и професията, и обществото".

Неприлични са тези действия, това е чл. 25, които са цинични, невъзпитани, брутални, безсрамни и други отрицателни прояви, които скандализират обществото и са в противоречие с изискванията на Кодекса за етично поведение на българските магистрати. 
Искам да Ви кажа, че вече имаме опит за извеждане на някакво понятие. Аз употребявам по навик легална дефиниция, то не е легална дефиниция, но правим опит за извеждане на понятието „накърняване престижа на съдебната власт". И предлагам горе-долу да се ориентираме по тези текстове, за да има някакво единство в регламентацията. Това ми е мисълта.

ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Аз обаче Ви предлагам, ако ще го обсъждаме този въпрос, нека да го отложим за утре или за другиден, защото наистина не е коректно. Помолих колегите да изчакат 10 минути, вече минаха 15, а имаме доста точки и имаме дневен ред, който сме го подали за пленума в четвъртък.

АТАНАСКА ДИШЕВА: Аз ще си позволя - нека да обобщим. Въпросът, който поставя госпожа Керелска е важен, защото ние по нарушения на Кодекса за етични правила имаме малко практика, но пък е достатъчна. Това, което каза госпожа Керелска, нашите две първи черти в т. 60.1 преповтарят това, което тя каза. Въпросът е дали тук да посочваме кой език се счита за неприемлив. 
Действително, за да не караме колегите, всъщност имаме ли изобщо чакащ колега?

ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Ами, да. Помолих всички колеги, би трябвало да са там...

АТАНАСКА ДИШЕВА: За да не отлагаме повече заседанието на Комисията по правни въпроси, което е насрочено от 15,00 ч., Ви предлагам, колеги, по този въпрос да помислим и евентуално да се съберем или утре, след заседанието на Съдийската колегия, или след пленума в четвъртък по този въпрос, ако, разбира се, след N-то четене от Ваша страна, а и от моя, нещо възникне в тези правила.

ЦВЕТИНКА ПАШКУНОВА: Няма ли да ги внасяш утре?

АТАНАСКА ДИШЕВА: Не, нямаме никакво намерение. Нали, колеги, не сме имали никога такова говорене? Още повече, да си предизвикаме възражения, че не са имали възможност колегите да се подготвят. Нямаме никакво намерение за внасяне утре в Съдийска колегия. Но Ви предлагам, колеги, само по този въпрос в рамките на 15 мин. да се съберем утре, защото ако го отложим за четвъртък, пак ще бъде късно внесено за другия вторник.

ВЕРОНИКА ИМОВА: По-добре е утре.

АТАНАСКА ДИШЕВА: Аз ще помоля колегите тук да Ви препратят текста, който цитира госпожа Керелска, за да го имаме и в писмен вариант и да го обсъдим и да видим дали текстът, който касае престижа на съдебната власт може да бъде редактиран, за да е по-ясен и да е в съответствие с тези Вътрешни правила на Инспектората. Пак ще поканим госпожа Керелска и другите членове на Съдийската колегия  и ако има нещо друго ще продължим обсъждането утре. 
Колеги, нали сте съгласни утре след Съдийската колегия да се съберем? Добре.
Благодаря Ви много за активното участие, за търпението. Благодаря на стенографите също.
Закривам заседанието. 

(Закриване на заседанието – 15,17 ч.)
(Изготвен на 24.03.2021 г.)

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА КОМИСИЯ
„ДИСЦИПЛИНАРНА ДЕЙНОСТ И
ВЗАИМОДЕЙСТВИЕ С ИВСС" КЪМ
СЪДИЙСКАТА КОЛЕГИЯ НА ВСС: /П/

АТАНАСКА ДИШЕВА